Справа № 400/895/22
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 р. № 400/895/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомГромадської організації "Волонтерський рух" Спільна мета", вул. Ланжеронівська, 3, оф.123,Одеса,Одеська область,65026,вул. Сонячна, 1-б, офіс 41,Одеса,Одеська область,65062
до Департаменту містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проєктів розвитку Миколаївської обласної державної, вул. Адміральська, 21,Миколаїв,54001,
треті особиКоблівська територіальна громада, вул. Одеська, 4,Коблеве,Миколаївський район, Миколаївська область,57453, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пансіонат Чорноморець", пр-т Курортний, 39,Коблеве,Миколаївський район, Миколаївська область,57453,
проскасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва,
ВСТАНОВИВ:

ГО «Волонтерський рух «Спільна мета» звернулось до адміністративного суду з позовом до Департаменту містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проектів розвитку Миколаївської обласної адміністрації з вимогами: скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва забудови земельної ділянки в с. Коблево, проспект Курортний, 39, Коблівська територіальна громада, Миколаївського району, Миколаївської області/кадастровий номер :09:000:0775 від 29.10.2020 р. реєстраційний номер 104 видані Департаментом містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проектів розвитку Миколаївської обласної адміністрації ТОВ «Пансіонат Чорноморець» для реконструкції пансіонату «Чорноморець» для реконструкції пансіонату «Чорноморець» Нове будівництво чотирнадцяти гостьових вілл із змінами від 16 серпня 2021 р. наказом №119-од, затверджуються зміни, внесенні до містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 29.10.2020 р. за №104-як нове будівництва чотирнадцяти гостьових вілл.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що зазначена земельна не передбачена для нового будівництва гостьових вілл. Спірна земельна ділянка знаходиться на березі Чорного моря, а отже земельна ділянка знаходиться під обмеженнями, це є прибережна захисна смуга вздовж морів, морських заток і лиманів та на островах у внутрішніх морських водах, яка становить 100 метрів. Спірні містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки суперечать/не відповідають Генеральному плану с. Коблево, не містять відомостей, щодо знаходження спірної земельної ділянки в межах водоохоронної зони та нормативної прибережної захисної смуги Чорного моря, видані містобудівні умови та обмеження відносно земельної ділянки не відносяться до компетенції Департаменту містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проектів розвитку Миколаївської обласної адміністрації, а всі ці питання віднесені до компетенції Коблівської сільської ради. Неправильно встановлені обмеження і критерії призведуть до розроблення проекту, який не відповідатиме державним нормативам та не відповідатиме містобудівній документації на місцевому рівні, що в свою чергу тягне знищення земель рекреаційного значення с. Коблево, в якому постійно відпочивають члени громади та громадяни України. Такими діями відповідача, буде втрачена можливість користуватися цими земельними ділянками з їх цільовим призначенням на березі Чорного моря.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію виклав у відзиві. У позивача немає права на звернення до суду, оскільки права позивача спірним рішенням жодним чином не порушено. Порушення права позивача у позові належним чином не обґрунтовано. Відповідно до ст.13 Закону України «Про архітектурну діяльність» до уповноважених органів містобудування та архітектури належать: структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури. До утворення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради з питань архітектури уповноваженим органом містобудування та архітектури є структурний підрозділ районної державної адміністрації з питань архітектури, а за його відсутності - структурний підрозділ обласної державної адміністрації з питань архітектури. Листом від 23.10.2020 сільській голова Коблівської сільської ради звернувся до Управління з проханням посприяти у вирішення питання щодо видачі містобудівних умов та обмежень ТОВ «Пансіонат Чорноморець». За таких обставин, у відповідача були повноваження на видачу містобудівних умов та обмежень. Земельні ділянки з кадастровими номерами :09:000:0201 та :09:000:0775, відносяться до категорії земель землі рекреаційного призначення з цільовими призначенням -07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.52 Земельного кодексу України, землі реакційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. На таких землях допускається будівництво відповідно до чинної містобудівної документації об`єктів житлового та громадського призначення що не порушують режим використання земель рекреаційного призначення. Межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях та позначаються органами виконавчої влади на місцевості інформаційними знаками. Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів. Відповідно до Плану зонування населеного пункту Коблево, яке затверджено рішенням Коблівської сільської ради від 14.07.2015 №17, земельні ділянки віднесені до КВТ-1 зона, призначена для розміщення пансіонатів, курортних готелів. Отже, будівництво на вказаних земельних ділянках гостьових віл відповідає містобудівній документації с. Коблево. Відповідно до Проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж земель водного фонду та водоохоронних зон в межах села Коблево, земельні ділянки :09:000:0201 та :09:000:0775 знаходяться за межами пляжної зони с. Коблево.

Треті особи Коблевська сільська рада та ТОВ «Пансіонат Чорноморец» пояснень по справі не надали.

Суд розглянув справу 23.11.2023, оскільки від представників позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі, а представник третіх осіб в судові засідання не з`являлися.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ «Пансіонат Чорноморець» зареєстровано юридичною особою 26.11.2019. Основним видом діяльності товариства є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, організування інших видів відпочинку та розваг, діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання.

29.10.2020 наказом Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації №76-од «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єктів будівництва», затверджено містобудівні умови та обмеження від 23.10.2020 №104 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція пансіонату «ЧОРНОМОРЕЦЬ». Будівництво чотирнадцяти гостьових віл», за адресою Миколаївська область, Березанський район, с. Коблево, пр. Курортний, 39, кадастрові номери земельних ділянок :09:000:0201 та :09:000:0775

Зазначеними містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкта будівництва передбачено будівництво чотирнадцяти гостьових віл за адресою Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, проспект Курортний, 39: гранично допустима висотність будинків 10 м, максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 50%, максимально допустима щільність не вимагається, максимально допустимі відстані від об`єкта, що проектується до червоних ліній 3 м, до ліній регулювання забудови 6 м, прибережні захисні смуги відповідно до витягів з Державного земельного кадастру, охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єктів, що проектується, до існуючих інженерних мереж відсутні.

16.08.2021 наказом Департаменту містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проектів розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації видано наказ №119-од «Про затвердження змін, внесених до містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 29.10.202- №104», відповідно до цього наказу в п.1 Містобудівних умов та обмежень, внесені зміни щодо виду будівництва: «Реконструкція. Нове будівництво» замінено на «Нове будівництво».

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У резолютивній частині рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп зазначено, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод

Відмова суду у прийняті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Згідно з частиною першою статті 50 Основного Закону України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Екологічні права та інтереси громадян також можуть захищатися у судовому порядку на підставі чистини сьомої статті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, та приписів статті 66 Конституції України, згідно з якою ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 420/2719/20.

Відповідно до пункту 3 статті 9 Конвенції про доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля, укладену в Орхусі (Данія) 25.06.1998, ратифіковану Законом України № 832-XIV від 06.07.1999 (далі Орхуська Конвенція), крім процедур перегляду, передбачених вище пунктами 1 і 2, і без їх порушення, кожна із Сторін забезпечує представникам громадськості, коли вони відповідають передбаченим законодавством критеріям, якщо такі є, доступ до адміністративних або судових процедур для оскарження дій або бездіяльності приватних осіб і громадських органів, які порушують положення національного законодавства, що стосується навколишнього середовища.

Водночас відповідно до Орхуської Конвенції представники громадськості мають право оскаржувати дії та бездіяльність приватних осіб і державних органів, які суперечать положенням національного законодавства у сфері довкілля. Національне законодавство у сфері довкілля не обмежується правом на інформацію або участь громадськості, що гарантується Орхуською Конвенцією чи законодавством, у назві або заголовку якого міститься згадка про довкілля. Вирішальним є питання про те, чи є воно положеннями містобудівного, податкового чи морського законодавства, пунктом 3 охоплюються також дії чи бездіяльність, які можуть суперечити, у тому числі, положенням про містобудування, екологічні податки, контроль за хімічними речовинами або відходами, використання природніх ресурсів і забруднення із суден ([Орхуська конвенція: Настанови щодо впровадження [друге видання]: ООН, 2014 рік]).

З огляду на важливість реального захисту довкілля, не припустимим є обмежене тлумачення чинного законодавства України, частиною якого є Орхуська Конвенція, стосовно права на звернення до суду за захистом охоронюваного законом інтересу у сфері гарантування безпечного довкілля.

Відтак право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися громадянами особисто або спільно через об`єднання громадян (громадськість).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 826/3820/18.

Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи (частини друга і третя статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання»).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 11 Закону України «Про громадські об`єднання» статут громадського об`єднання має містити відомості про мету (цілі) та напрями його діяльності.

Частиною другою статті 21 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» закріплено, що діяльність громадських організацій в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюється відповідно до законодавства України на основі їх статутів.

Відповідно до пункту 2.1 Статуту Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета», затвердженого загальними зборами Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета» (Протокол № 01-21 від 22.09.2021), що розміщений на вебсайті позивача (www.spilnameta.com/про-нас), основною метою діяльності позивача є сприяння розв`язанню екологічних проблем країни, сприяння розвитку природоохоронної справи, охоронна, збереження, захист довкілля, задоволення та надання допомоги у захисті екологічних, соціальних, творчих, економічних, наукових, культурних прав та інтересів своїх членів та інших осіб.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що позивач є організацією, яка здійснює діяльність у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктом 5 статті 2 Орхуської Конвенції для цілей цієї Конвенції «зацікавлена громадськість» означає громадськість, на яку справляє або може справити вплив процес прийняття рішень з питань, що стосуються навколишнього середовища, або яка має зацікавленість в цьому процесі; для цілей даного визначення недержавні організації, які сприяють охороні навколишнього середовища та відповідають вимогам національного законодавства, вважаються такими, що мають зацікавленість.

Таким чином, позивач як організація, яка здійснює діяльність у галузі охорони навколишнього природного середовища, у розумінні пункту 5 статті 2 Орхуської Конвенції є «зацікавленою громадськістю» та відповідно до пунктів 2, 3 статті 9 Орхуської Конвенції має право на оскарження дій або бездіяльності приватних осіб і громадських органів, які порушують положення національного законодавства, що стосується навколишнього середовища.

У позовній заяві позивач акцентує увагу на тому, що Містобудівні умови та обмеження № 104 порушують гарантовані громадянам Конституцією України право на безпечне їх життя та здоров`я довкілля, оскільки на підставі них відбувається забудова прибережної захисної смуги вздовж Чорного моря.

Тобто у відповідній позовній заяві позивач оскаржує дії відповідача щодо видання Містобудівних умов та обмежень № 104, які, на його переконання, порушують положення законодавства у сфері навколишнього середовища.

Відтак, суд прийшов до висновку, що позивач у цій справі має право на звернення до суду із позовом про скасування спірних містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівною діяльності» передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 29 Закону № 3038-VI фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» № 687-XIV від 20.05.1999 року (в редакції на момент видачі спірних містобудівних умов та обмежень, далі - Закон № 687-XIV) до уповноважених органів містобудування та архітектури належать: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури; структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

Орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій підконтрольні і підзвітні відповідним органам виконавчої влади в межах, передбачених законом.

Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

З питань делегованих повноважень, передбачених підпунктом «б» частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчі органи сільських, селищних, міських рад підконтрольні відповідним органам виконавчої влади.

Згідно пп. 9 п. «а» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (в редакції на момент видачі спірних містобудівних умов та обмежень, далі - Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Аналогічні вимоги містить ч. 1 ст. 14 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 року № 2780-XII, відповідно до якої, до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Рішенням Коблівської сільської ради № 1 позачергової сесії 8 скликання від 06.01.2017 року затверджено Положення про Відділ житлово-комунального господарства, благоустрою, охорони навколишнього середовища, інфраструктури, містобудування, архітектури та капітального будівництва.

Відповідно до п. 1 вказаного Положення, Відділ житлово-комунального господарства, благоустрою, охорони навколишнього середовища, інфраструктури, містобудування, архітектури та капітального будівництва є виконавчим органом Коблівської сільської ради.

Також згідно наведеного Положення, з урахуванням змін та доповнень внесених рішенням Коблівської сільської ради від 13.02.2020 року № 26, у сфері містобудування та архітектури Відділ відповідно до покладних на нього завдань надає містобудівні умови і обмеження для проектування об`єктів будівництва, благоустрою території в порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури на надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на земельній ділянці в межах села Коблево є Відділ житлово-комунального господарства, благоустрою, охорони навколишнього середовища, інфраструктури, містобудування, архітектури та капітального будівництва - виконавчий орган Коблівської сільської ради, до повноважень якого віднесено надання містобудівних умов і обмежень для проектування об`єктів будівництва в порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Однак, містобудівні умови та обмеження ТОВ «Пансіонат Чорноморець» для забудови (об`єкт будівництва «Реконструкція пансіонату «Чорноморець». Будівництво спального Будівництво чотирнадцяти гостьових вілл») земельної ділянки за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблево, пр. Курортний, 39, кадастровий номер земельної ділянки: :09:000:0201 та :09:000:0775, видані Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації.

Розпорядженням голови Миколаївської обласної державної адміністрації від 07.08.2018 року № 337-р затверджено Положення про Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації (згідно рішення від 19 лютого 2021 року № 80-р перейменовано на Департамент містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проєктів розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації), відповідно до якого Управління є структурним підрозділом обласної державної адміністрації, входить до її складу, основним завданням управління є забезпечення реалізації державної політики у сфері містобудування та архітектури на території Миколаївської області.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про архітектурну діяльність» (у редакції Закону № 711-ІХ) чітко слідує, що відповідний структурний підрозділ обласної державної адміністрації є уповноваженим органом містобудування та архітектури лише за наявності одночасно двох умов: 1) відсутності у відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради з питань архітектури; 2) відсутності у відповідної районної державної адміністрації структурного підрозділу з питань архітектури.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації видало позивачу містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на земельній ділянці в межах села Коблеве усупереч вимогам статті 2 КАС України, а саме - за відсутності відповідних повноважень, що є підставою для їх скасування.

Враховуюче викладене, позов належить задовольнити у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 гривень, що підтверджуються квитанцією №0.0..1 від 20.01.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2481 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також, представником позивача заявлено про понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень.

Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Аналогічні правові позиції, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17 та від 19 вересня 2019 року по справі № 810/2760/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Досліджуючи надані позивачем документи, судом встановлено, що окрім свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, ордеру та договору про надання правничої допомоги від 06.12.2021, позивачем не надано доказів понесення витрат на правову допомогу.

Як вже зазначалось вище, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат.

За приписами ч.3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат , суд за заявою такої особи, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Станом на час розгляду справи, позивачем не було заявлено клопотання, передбаченого наведеною вище нормою, тому суд вирішує питання судових витрат на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи відсутність документального підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу, у суду відсутні підстави для її відшкодування.

Таким чином, заявлені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Громадської організації "Волонтерський рух" Спільна мета" (вул. Ланжеронівська, 3, оф.123,Одеса,Одеська область,652) до Департаменту містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проєктів розвитку Миколаївської обласної державної (вул. Адміральська, 21,Миколаїв,546) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, реєстраційний номер ЄДЕССБ: MU01№6228-4553-4024-6669, реєстраційний номер 104 від 29.10.2020, затверджені наказом Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації №76-од від 29.10.2020 щодо реконструкції, новому будівництву ТОВ "Пансіонат Чорноморець" за адресою Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, проспект Курортний, б.39 будівництва чотирнадцяти гостьових вілл на земельних ділянках з кадастровими номерами :09:000:0201 та :09:000:0775, разом зі змінами внесеними до цих Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва наказом Департаменту містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проектів розвитку Миколаївської обласної адміністрації №119-од від 16.08.2021.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проєктів розвитку Миколаївської обласної державної (вул. Адміральська, 21,Миколаїв,546) на користь Громадської організації "Волонтерський рух" Спільна мета" (вул. Ланжеронівська, 3, оф.123,Одеса,Одеська область,652) судові витрати в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна ) гривень.

4. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 23.11.2023