Справа № 380/7010/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7010/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Горонної О.З.,

представника відповідача Гнатченка П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до Височанської селищної ради Харківської області , місцезнаходження: 62459, Харківська обл., Харківський р-н, смт Високий, вул.Бульварна, 12 (далі - відповідач), в якій позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 07.06.2023, просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Височанського селищного голови Харківської області №50-К від 28.02.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 з 01.03.2023 на посаді спеціаліста першої категорії землевпорядника Височанської селищної ради Харківської області;

- стягнути з Височанської селищної ради Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2023 по день поновлення на роботі.

Ухвалою від 11.04.2023 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 01.05.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 21.06.2023 суд витребував докази від відповідача.

Ухвалою від 02.08.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 04.09.2023 суд забезпечив участь представника Височанської селищної ради Харківської області у розгляді справи №380/7010/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу відеозв`язку "Easycon".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача не попереджено про скорочення штату та вивільнення працівників Височанської селищної ради. З початку війни позивач фактично не працювала, у зв`язку із постійними обстрілами місця її постійного мешкання, тому була вимушена перебувати за межами Харківської області. Відповідачем не доведено необхідності скорочення штату працівників та не вжито належних заходів задля забезпечення повноти перевірки кваліфікації та продуктивності праці, не враховано критеріїв, що свідчать про вищу кваліфікацію позивача аніж інших працівників, що займали аналогічну посаду. Позивач не отримувала пропозиції про наявні вакантні посади, які у штатному розписі відповідача були вільні в період з 16.12.2022 по 28.02.2023 включно. Тому звільнення позивача відбулось з грубим порушенням її законних прав на працю.

07.06.2023 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що позивач жодним чином не повідомила Височанську селищну раду, що вона під час воєнного стану фактично проживає за іншою адресою. Починаючи з 24.02.2022 позивач була відсутня на робочому місці. У зв`язку з цим, письмове повідомлення Височанської селищної ради надіслано позивачу цінними листами з описом вкладення на адресу її реєстрації та адресу її проживання, вказану в особистій справі. Це повідомлення надіслано і на електронну поштову адресу позивача та через додатки Viber, WhatsApp на її номер телефону. Також позивачу, на гучному зв`язку, в присутності членів комісії, було зачитано це повідомлено шляхом здійснення дзвінка на її номер телефону. Тож позивачу, у зв`язку з її відсутністю на роботі завчасно повідомлено усіма можливими способами про майбутнє звільнення. 28.12.2022 від позивача на електронну пошту Височанської селищної ради надійшла заява в якій вона заявила, що не претендує на запропоновані вакантні посади. При визначенні особи, яка підлягала звільненню у зв`язку зі скороченням штатної посади - спеціаліст 1 категорії землевпорядник, комісією враховано наступні критерії: продуктивність праці, освіта, ранг особи місцевого самоврядування, тривалість безперервного стажу роботи у Височанській селищній раді.

12.06.2023 позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що жодної заяви про відмову від призначення на інші посади поштовою кореспонденцією у паперовій формі з оригінальним підписом автора документу або електронного підпису позивачем на адресу відповідача не направлялись. Задля дотримання процедури повідомлення працівників альтернативними способами доведення, роботодавець повинен зафіксувати факт, що сторони домовились про даний спосіб доведення інформації, видавши відповідний наказ, який під підпис довести до відома працівникові і тільки після цього керуватись альтернативним способом повідомлення. Досвіду трудової діяльності позивача не досліджено та не враховано відповідачем, також не було досліджено кваліфікації іншого спеціаліста першої категорії землевпорядника Височанської селищної ради, не враховано істотних обставин, які могли б надати позивачу переважне право на залишення на посаді при скороченні штату.

30.06.2023 представник відповідача подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що доводи позивача про те, що відповідачем нібито не було створено комісії з визначення осіб, які підлягають звільненню у зв`язку із скороченням штатних посад, не проведено порівняльного аналізу продуктивності праці та кваліфікації працівників - не відповідають дійсності, відтак є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

У судове засідання позивач не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Розпорядженням Височанського селищного голови від 04.01.2021 №35-К позивача призначено на посаду спеціаліста 1 категорії землевпорядника Височанської селищної ради з 01.05.2021 без конкурсного відбору, зберігши їй 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

Рішенням XVIII сесія Височанської селищної ради VШ скликання від 16.12.2022 «Про затвердження структури апарату Височанської селищної ради та її виконавчих органів у новій редакції» вирішено скоротити штатну посаду в апараті виконавчих органів селищної ради - Спеціаліст І категорії (землевпорядник) (1 шт. одиниця). Внесено відповідні зміни до штатного розпису.

Розпорядженням Височанського селищного голови від 28.02.2022 № 50-к (далі - оскаржене розпорядження) позивача звільнено у зв`язку зі скороченням штату за пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Вважаючи розпорядження Височанського селищного голови Харківської області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 28.02.2022 №50-К протиправним, позивач звернулася з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон України № 280/97-ВР).

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина перша статті 10 Закону України № 280/97-ВР).

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (частина перша статті 11 Закону України № 280/97-ВР).

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (далі - Закон України № 2493-III).

Стаття 1 Закону України № 2493-III визначає, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

У статті 2 Закону України № 2493-III встановлено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до статті 3 Закону України № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є:

- виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах;

- виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;

- посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Питання підстав припинення служби в органах місцевого самоврядування врегульоване положеннями статті 20 Закону України № 2493-III. У цій статті зазначено, що служба в органах місцевого самоврядування припиняється на загальних підставах, встановлених Кодексом законів про працю України, а також на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України.

Як видно з матеріалів справи, оскарженим розпорядженням позивача звільнено зі служби в органах місцевого самоврядування з посади спеціаліста 1 категорії землевпорядника Височанської селищної ради у зв`язку зі скороченням штату за пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Оцінюючи оскаржене розпорядження на предмет його відповідності критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд враховує таке.

Статтею 5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) встановлено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з частиною четвертою статті 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України установлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з положеннями статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що при реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Звільнення працівника на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу і за відсутності у звільненого переважного права перед іншими працівниками на залишення на роботі.

У разі скорочення чисельності працівників обов`язком роботодавця є, окрім іншого, за два місяці повідомити про таке скорочення і запропонувати вакансії, на які можна було б перевести працівників (з їхньої згоди), посади яких підлягають скороченню. Водночас коли йдеться про кількісне скорочення посад (штатних одиниць) роботодавець також повинен з`ясувати хто з цих працівників має переважне право на залишення на роботі.

Суд встановив, що оскаржене розпорядження прийняте у зв`язку із скороченням посад, яке відбулось внаслідок прийняття рішення Височанської селищної ради VШ скликання від 16.12.2022 «Про затвердження структури апарату Височанської селищної ради та її виконавчих органів у новій редакції», яким, серед іншого, скорочено штатну посаду в апараті виконавчих органів селищної ради - Спеціаліст І категорії (землевпорядник) (1 шт. одиниця). Відповідні зміни у штатному штаті Височанської селищної ради та її виконавчих органів відображено у Структурі апарату Височанської селищної ради та її виконавчих органів, яка затверджена цим рішенням Височанської селищної ради.

До введення в дію описаного рішення діяла структура апарату Височанської селищної ради та її виконавчих органів, затверджена рішенням І сесії VІІІ скликання (І пленарне засідання) Височанської селищної ради від 08.12.2020, згідно з якою у складі апарату виконавчого комітету селищної ради числилось 2 штатні одиниці посади спеціаліста І категорії землевпорядник.

З аналізу вказаних рішень Височанської селищної ради можна дійти висновку про те, що відбулось кількісне скорочення посад (штатних одиниць), а саме посади «Спеціаліст І категорії (землевпорядник)» з двох штатних одиниць до однієї.

Отже, оскільки у спірному випадку йдеться про кількісне скорочення посад (штатних одиниць), то звільнення позивача було можливим, тобто вважалося би правомірним, лише у разі неможливості перевести за її згодою на іншу роботу і за відсутності у неї переважного права перед іншими працівниками на залишення на роботі. Одночасно на відповідача, як роботодавця, трудовим законодавством покладено обов`язки за два місяці повідомити про таке скорочення і запропонувати вакансії, на які можна було б перевести позивача (з їхньої згоди), посада якої підлягає скороченню, а також відповідач також повинен був з`ясувати хто з цих працівників (позивач та інший працівник, який займав посаду «Спеціаліст І категорії (землевпорядник)») має переважне право на залишення на роботі.

Перевіряючи дотримання відповідачем означених обов`язків, суд зазначає таке.

Відповідач склав повідомлення від 22.12.2022 №03-09/2065, в якому, зокрема, містилося попередження позивача про майбутнє звільнення із займаної посади 28.02.2023 на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Таке повідомлення надіслано позивачу цінними листами з описом вкладення на адресу її реєстрації ( АДРЕСА_2 ) та адресу її проживання, вказану в особистій справі ( АДРЕСА_3 ), що підтверджується долученими до відзиву на позовну заяву копіями поштових чеків, описів та накладних.

У цьому контексті суд відхиляє доводи позивача про те, що згідно з довідкою від 06.12.2022 №1323- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстрованим місцем проживання позивача є адреса: АДРЕСА_4 , адже позивач не надала жодних доказів надіслання на адресу відповідача цієї довідки. Звідси слушними є заперечення представника відповідача про те, що позивач жодним чином не повідомила Височанську селищну раду, що вона під час воєнного стану фактично проживає за іншою адресою.

Додатково повідомлення від 22.12.2022 №03-09/2065 відповідач 22.12.2022 надіслав на електронну поштову адресу позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та надіслав через додатки Viber WhatsApp на її номер телефону НОМЕР_2 , на підтвердження чого до відзиву на позовну заяву долучено скріншоти повідомлень.

Більше того, згідно з актом від 22.12.2022 №2, складеним посадовими особами відповідача, позивачу, на гучному зв`язку, в присутності членів комісії, зачитано це повідомлення шляхом здійснення дзвінка на її номер телефону НОМЕР_2 .

Наведені обставини дають підстави для однозначного висновку, що відповідач всіма можливими засобами попередив позивача про майбутнє звільнення із займаної посади, чим виконав вимогу трудового законодавства.

Про недобросовісність аргументів позивача щодо неповідомлення її про наступне звільнення свідчить те, що 28.12.2022 від неї на електронну пошту Височанської селищної ради надійшла заява, в якій вона повідомила, що не претендує на запропоновані вакантні посади. Варто додати, що такі посади запропоновані тим же повідомленням від 22.12.2022 №03-09/2065, що безумовно вказує на отримання позивачем цього повідомлення.

Щодо пропонування вакантних посад, то суд встановив, що у повідомленні від 22.12.2022 №03-09/2065 відповідач запропонував позивачу дві вакантні посади:

1) посаду старшого інспектора у Відділі культури, молоді та спорту Височанської селищної ради, який є структурним виконавчим підрозділом Височанської селищної ради;

2) посаду спеціаліста 1 категорії у Службі у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради.

Поряд з цим, у заяві від 28.12.2022, яка надійшла на електронну пошту Височанської селищної ради, позивач зазначила, що не претендує на запропоновані вакантні посади. Тобто позивач фактично відмовилась зайняти будь-яку із запропонованих відповідачем вакантних посад. Тут варто додати, що заявляючи про неподання заяви про відмову від призначення на інші посади поштовою кореспонденцією у паперовій формі з оригінальним підписом автора документу або електронного підпису, позивач не заперечила та не надала доказів, які б спростовували факт належності їй заяви від 28.12.2022.

Окрім запропонованих у повідомленні від 22.12.2022 №03-09/2065 позивачу вакантних посад, з 07.01.2023 у селищній раді відкрилася вакантна посада робітника з благоустрою Відділу житлово-комунального господарства та благоустрою, а з 15.02.2023 - посади робітника з благоустрою, водія Відділу житлово-комунального господарства та благоустрою та посада старшого інспектора Відділу молоді, культури та спорту. Про наявні вакантні посади позивача повідомлено листами від 09.01.2023 № 03- 09/68, від 17.02.2023 № 03-09/384, про що свідчать записи в журналі реєстрації вихідних документів Височанської селищної ради (І частина). Вказані повідомлення за допомогою засобів поштового зв`язку селищною радою надіслано засобами поштового зв`язку на відомі відповідачу адреси місця проживання позивача: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , що підтверджується відповідними актами від 09.01.2023 та від 17.02.2023.

Проте своєї згоди щодо працевлаштування на будь-яку із запропонованих селищною радою вакантних посад позивач не надала.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про належне виконання відповідачем передбаченого КЗпП України обов`язку з пропонування всіх вакантних посад, на які можна було б перевести позивача.

З приводу покликання позивача на порушення відповідачем переважного права на залишення на роботі, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу;

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат;

11) працівникам, які є членами пожежно-рятувальних підрозділів для забезпечення добровільної пожежної охорони не менше року.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Тобто у першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. І лише за умови встановлення, що у всіх працівників є рівні умови продуктивності праці і кваліфікації, можна аналізувати, хто з них має переважне право на залишення на роботі згідно з частиною другою статті 42 КЗпП України.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 09.07.2020 № 809/2894/13-а.

16.12.2022 на підставі рішення ХVІІІ сесії VIІI скликання Височанської селищної ради від 16.12.2022 «Про затвердження структури апарату Височанської селищної ради та її виконавчих органів у новій редакції», керуючись статтею 42 КЗпП України, Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», пунктом 10 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», винесено розпорядження № 174а-к «Про створення комісії з визначення осіб, які підлягають звільненню у зв`язку із скороченням штатних посад».

Вказаним розпорядженням створено комісію з визначення осіб, які підлягають звільненню у зв`язку із скороченням штатних посад (далі - комісія), до складу якої увійшли: голова комісії ОСОБА_2 - керуючий справами (секретар) виконавчого комітету Височанської селищної ради; члени комісії: ОСОБА_3 - провідний спеціаліст; ОСОБА_4 - інспектор по зв`язку з правоохоронними органами. Утвореній комісії доручено підготувати висновки у формі акта з визначення осіб, які підлягають звільненню у зв`язку із скороченням штатних посад, з урахуванням критеріїв, передбачених статтею 42 КЗпП України.

20.12.2022 відбулось засідання комісії з визначення осіб, які підлягають звільненню у зв`язку із скороченням 1 штатної посади - спеціаліст І категорії землевпорядник. При визначенні особи, яка підлягає звільненню у зв`язку із скороченням вищевказаної штатної посади, комісією враховано такі критерії: кваліфікацію та продуктивність праці; тривалість безперервного стажу роботи у Височанській селищній раді; ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Під час засідання комісією встановлено, що у Височанській селищній раді наявні 2 штатні посади спеціаліста І категорії землевпорядника, які займають: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Оскільки відповідно до рішення ХVІІІ сесії VIІI скликання Височанської селищної ради від 16.12.2022 «Про затвердження структури апарату Височанської селищної ради та її виконавчих органів у новій редакції» одну штатну посаду спеціаліста І категорії землевпорядника скорочено, то комісія задля встановлення особи, яка підлягає звільненню, у зв`язку із скороченням цієї штатної посади, здійснила порівняльний аналіз вказаних вище працівників.

Так, здійснюючи оцінку кваліфікації та продуктивності праці зазначених працівників, комісія встановила, що:

- ОСОБА_5 , який має повну вищу освіту, працює у Височанській селищній раді з 14.05.2018, має 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування, упродовж 2018-2022 років: готував на розгляд сесії Височанської селищної ради проєкти рішень; брав участь у засіданнях постійної комісії з питань земельних відносин, екології, будівництва, архітектури, розвитку інфраструктури; розглядав листи, скарги та заяви громадян; здійснював особистий прийом громадян; надавав довідки про відсутність будівель на земельних ділянках; здійснював виїзди на місцевість для огляду земельних ділянок щодо яких приймались рішення про виготовлення проєктної документації для передачі у власність, а також для узгодження та підписання актів погодження меж земельних ділянок; готував інформацію щодо об`єктів топономіки на території населених пунктів Височанської селищної ради; у 2022 році постійно брав участь у моніторингу, обліку та документуванні пошкоджень житлових будинків і адміністративних споруд внаслідок збройної агресії рф, брав участь в організації громадських формувань по захисту громадського порядку на території Височанської селищної ради;

- ОСОБА_1 , яка має повну вищу освіту, працює у Височанській селищній раді з 04.01.2021 (в органах місцевого самоврядування - з 31.01.2019), має 14 ранг посадової особи місцевого самоврядування, упродовж 2021 року та у період з 01.01.2022 до 24.02.2022: готувала на розгляд сесії Височанської селищної ради проєкти рішень; брала участь у засіданнях постійної комісії з питань земельних відносин, екології, будівництва, архітектури, розвитку інфраструктури.

З урахуванням порівняння усіх визначених критеріїв, комісія рекомендувала селищному голові визначити ОСОБА_1 особою, яка підлягає звільненню у зв`язку із скороченням штатної посади спеціаліст І категорії землевпорядник, що підтверджується актом комісії з визначення осіб, які підлягають звільненню у зв`язку із скороченням штатних посад від 20.02.2022.

Суд зауважує, що позивач не навела обставин і не надала доказів, які б вплинули на результат порівняння кваліфікації та продуктивності праці її та іншого працівника.

Представник відповідача зауважив, що починаючи з 05.05.2022 до дня звільнення, позивач постійно перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, тобто фактично не працювала, що підтверджується її заявами та відповідними розпорядженнями про надання відпустки.

Зважаючи на викладене, суд вважає необґрунтованими та відхиляє аргументи позивача щодо не проведення порівняльного аналізу продуктивності праці та кваліфікації працівників при вирішенні питання наявності у неї переважного права на залишення на роботі.

Підсумовуючи сформовані висновки, суд вважає, що при звільненні позивача, у зв`язку із скороченням посади (штатної одиниці) відповідач дотримався вимог трудового законодавства щодо: повідомлення позивача за два місяці про таке скорочення; пропонування вакансій, на які можна було б перевести позивача. А тому, з огляду на відсутність згоди позивача на переведення її на іншу роботу та відсутність у неї переважного права перед іншими працівниками на залишення на роботі, відповідач правомірно прийняв оскаржене розпорядження, яким звільнив позивача з посади спеціаліста 1 категорії землевпорядника Височанської селищної ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що розпорядження Височанського селищного голови Харківської області №50-К від 28.02.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 » видане на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є правомірним та не підлягає скасуванню.

З огляду на похідний характер позовних вимог про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, такі не підлягають до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 23 листопада 2023 року.

Суддя Мричко Н.І.