Справа № 380/20567/23
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 рокусправа № 380/20567/23
зал судових засідань № 2

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Богданова А.В.,

за участю:

представника позивача Крупи Е.М.,

представника відповідача Марків Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Анлево» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Анлево» (місцезнаходження: 79049, м. Львів, вул. Антонича, буд. 20, кв. 36, ) (далі позивач, ТзОВ «Анлево») звернулось до суду з позовом до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.06.2023 №UA209000/2023/900595/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/002233.

В обґрунтування позовних вимог посилається на таке. Між «TANGSHAN JINNONG TRADING CO., LTD», в особі Чжао Чунсін (продавець) та ТзОВ «АНЛЕВО», в особі Ярослава Лейцюся, що діє на підставі статуту (покупець) укладено договір купівлі-продажу №1 від 10.03.2021. Відповідно до предмету договору продавець зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його вартість. На підставі зазначеного вище договору, ТзОВ «АНЛЕВО», ввезено товар на митну територію України. З метою митного оформлення товару, представником позивача подано митну декларацію 23UA26U5, у якій митна вартість товару визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Для підтвердження заявленої митної вартості та з метою подальшого митного оформлення товару позивачем подані документи, передбачені в ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: договір купівлі-продажу №1 від 10.03.2021, додаткова угода №2 до Контракту №1 від 10.03.2021, пакувальний лист (Packing list JN2023-0328-1) від 05.05.2023, Proforma invoice №JN2023-0328 від 28.03.2022, Commercial invoice №JN2023-0328-1 від 05.05.2023, Специфікація «Уточнення артикулів на товари» згідно з контрактом №1 від 10.03.2021, платіжна інструкція в іноземній валюті №28 від 06.04.2023, платіжна інструкція в іноземній валюті №53 від 07.06.2023, коносамент (Bill of lading) №MEDUUJ822409 від 26.04.2023, автотранспортна накладна (CMR) №4171018 від 16.06.2023, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №23C1302B0612/00008, рахунок-фактура №СФ-47 від 19.06.2023, перепустка № Е-139311 від 20.06.2023.

Крім цього позивач зазначає, шо на вимогу митного органу декларантом надіслано платіжні доручення та письмову відмову у наданні додаткових документів, оскільки відповідачем не зазначено в чому саме полягає необхідність в наданні додаткових документів. Декларантом подано всі передбачені Митним кодексом України документи, згідно з якими встановлюється митна вартість товару. 28.06.2023 митним органом прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900595/2 та застосовано другорядний (резервний) метод визначення вартості. Позивач вважає, що митниця безпідставно відмовила у прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів за визначеним методом (відповідно до ціни договору (контракту)), оскільки подані документи містять підтверджуючу інформацію про всі складові митної вартості.

Вважає, що дії відповідача свідчать виключно про формальність вказаних причин відмови, а відтак рішення про коригування митної вартості та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню. Наголошує, що для митного оформлення товару позивач надав митному органу належні та допустимі докази на підтвердження визначеної митної вартості товару, а самі документи не містять розбіжностей та свідчать, що наведені у них дані піддаються обчисленню. У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 05.09.2023 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач 06.10.2023 подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Рішення про коригування митної вартості від 28.06.2023 №UA209000/2023/900595/2 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 22.06.2023 № 23UA26U5) відповідач вважає правомірним. Зазначає, що під час здійснення митного оформлення за поданою декларантом митною декларацією було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та виявлено наступне: відповідно до інформації, що міститься у п. 1.4-зовнішньоекономічного контракту №1 від 10.03.2021 інвойси видаються на основі замовлень, проте жодне замовлення до митного оформлення не подавалось; відповідно до п. 3.3 контракту передбачено, що умови оплати визначаються фактурою, проте в поданому інвойсі спосіб та терміни оплати за товар не вказані. Також виявлено розбіжності в умовах поставки. Так, відповідно до п.2.1 контракту товар постачається на умовах - CFR Сінганг, а в експортній декларації від 22.04.2023 № 00097154 зазначено C&F.

Зазначає, що в міжнародних правилах інтерпритації Інкотермс відповідно до умов C&F покупець несе відповідальність за покриття страхування вантажу від порту відправлення до місця розвантаження. Це означає, вартість страхування мала бути включена до митної вартості товару відповідно до п. 10 ст. 58 МКУ, натомість відомості про страхування вантажу відсутні. На вимогу декларантом надіслано платіжні інструкції і повідомлення про відмову в наданні додаткових документів. Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У зв`язку з цим у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості, про що зазначено безпосередньо і в рішенні про коригування митної вартості. На вимогу митного органу належних додаткових документів, які б спростовували виявлені розбіжності декларантом не надано.

Зауважує, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларантові, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товарів. Натомість митний орган має довести обґрунтованість сумнівів.

З огляду на наведені обставини відповідач вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Представником позивача 09.10.2023 подано відповідь на відзив. Вказує, що у відзиві на позовну заяву представник митниці зазначає: «відповідно до п.1.4 зовнішньоекономічного контракту №1 від 10.3.2021 інвойси видаються на основі замовлень, проте жодне замовлення до митного оформлення не подавалося». Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, окрім інших, є: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунокфактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу). Що стосується оформлення рахунків-фактур (інвойсів) між контрагентами, то такі дійсно, на підставі п. 1.4. контракту здійснюються на підставі замовлень, однак, згідно з вимогами МК України, такі документи не подаються митному органу при ввезенні товарів на митну територію України

Щодо умов оплати зазначає, що розділом 3 зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу №1 від 10.03.2021 врегулювано питання ціни та умов оплати. Згідно з п.3.1. сторонами встановлено загальну вартість товару в доларах США. Пункт 3.2. визначає, що загальна вартість договору складає суму усіх інвойсів до цього Договору, які є невід`ємними його частинами. Умови оплати: згідно з фактурою (п. 3.3. договору). До митного оформлення позивачем подано рахунок фактуру: proforma invoice №JN2023-0328 від 28.03.2022.

У рахунку фактурі (proforma invoice №JN2023-0328), окрім інших необхідних в такому документі реквізитів, зазначається й сума до оплати та терміни оплати авансового платежу. Окрім того, декларантом надано банківські платіжні документи, в яких в призначенні платежу міститься посилання саме на контракт та рахунок фактуру (proforma invoice №JN2023-0328).

Щодо умов поставки товару вказує наступне. Пунктом 2 договору (контракту) купівлі-продажу №1 від 10.03.2021 передбачено умови поставки товару. Так, п.2.1. передбачено, що умовами поставки є: CFR Сінанг (Китай). Пункт 2.2. договору передбачає, що вартість пакування, навантаження, маркування, та брокерських послуг в країні експортера входять у вартість товару. CFR (Cost and Freight Вартість та Фрахт) і CIF (Cost, Insurance and Freight Вартість, Страхування і Фрахт) терміни, що регулюють права сторін договору купівлі-продажу під час морського перевезення товарів. CFR (англ. Cost and Freight (… named port of destination), (Вартість і фрахт (… назва порту призначення) стандартизовані умови постачання за Інкотермс, за якими продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно і сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. У разі міжнародних перевезень за умовами CFR на продавця покладається також обов`язок митного оформлення товару для експорту. Вважається, що продавець виконав постачання, коли товар перетнув борт судна в порту відвантаження.

Наголошує, що відповідно до міжнародних правил по тлумаченню термінів «Інкотермс» («Інкотермс Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року)» оприлюднених на офіційному порталі Верховної Ради України зазначено: «На практиці сторони часто продовжують використовувати стару абревіатуру C&F (або C і F, C+F). Проте в більшості випадків виявляється, що вони розглядають ці вирази як еквіваленти CFR. Сторонам, на уникнення труднощів тлумачення їх договору, слід застосовувати правильний термін Інкотермс - CFR, що є єдиною прийнятою в усьому світі стандартною абревіатурою терміна "вартість і фрахт (...назва порту призначення)». Відтак, сторонами дотримано умов договору та стандартизованих умов постачання за Інкотермс.

Від представника відповідача 31.10.2023 надійшли додаткові пояснення.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Анлево» (покупець) та «Tangshan Jinnong Trading Co., Ltd» (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 1 від 10.03.2021, згідно з п.1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість.

Продавець продає, а покупець купує товар згідно з інвойсами до цього договору, які є невід`ємними його частинами. Інвойси складаються на підставі замовлень. (п.1.3 та п.1.4 договору).

Згідно з цим договором ТОВ «Анлево» придбало товари (відповідно до 31 графи електронної митної декларації): ручні інструменти побутові, штикові та совкові лопати без ручок в асортименті (згідно інвойсу № JN2023-0328-1 від 05.05.2023) лопата штикова лакована з штампом арт. S506-2 (1155) 6000 шт, арт. S504-4 (3377) 6000 шт., арт. S506-3 (1144) 7212 шт., арт. S504-1 (3355) 6000 шт., арт. В512 (7788) 2952 шт. мала саперська з ручкою 588 шт. Торговельна марка: WoffMann professional rools Виробник: TANGSHAN JINNONG TRADING. LTD.

Відповідно до інвойсу № JN2023-0328-1 від 05.05.2023 вартість товару становить 27678,12 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного товару 22.06.2023 представник позивача подав електронну митну декларацію № 23UA26U5 на товар: ручні інструменти побутові, штикові та совкові лопати без ручок в асортименті (згідно інвойсу № JN2023-0328-1 від 05.05.2023) лопата штикова лакована з штампом арт. S506-2 (1155) 6000 шт, арт. S504-4 (3377) 6000 шт., арт. S506-3 (1144) 7212 шт., арт. S504-1 (3355) 6000 шт., арт. В512 (7788) 2952 шт. мала саперська з ручкою 588 шт. Торговельна марка: WoffMann professional rools Виробник: TANGSHAN JINNONG TRADING. LTD, на умовах поставки CFR PL Gdansk.

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість згідно з п.1 ч.1 ст.57 МК України за основним методом (ціна договору), яка становила 31534,73 доларів США.

Одночасно декларантом до митного контролю разом з митною декларацією № 23UA26U5 в якості підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товару надано документи, перелік яких зазначений у графі 44 митної декларації. Зокрема:

1) Пакувальний лист (Packing list JN2023-0328-1) від 05.05.2023.

2) Proforma invoice №JN2023-0328 від 28.03.2022.

3) Commercial invoice №JN2023-0328 від 05.05.2023.

4) Commercial invoice №JN2023-0328-1 від 05.05.2023.

5) Коносамент (Bill of lading) №MEDUUJ822409 від 26.04.2023.

6) Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №23C1302B0612/00008.

7) Автотранспортна накладна (CMR) №4171018 від 16.06.2023.

7) Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №23C1302B0612/00008.

8) Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги.

9) Рахунок-фактура №СФ-47 від 19.06.2023.

10) Доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 01.07.2022;

11) Доповнення до зовнішньоекономічного договору №2 від 07.06.2023;

12) Специфікація «Уточнення артикулів на товари» згідно з контрактом №1 від 10.03.2021.

13) Договір купівлі-продажу №1 від 10.03.2021.

14) Договір про надання послуг митного брокера №94 від 08.05.2022.

15) Договір про перевезення від 12.05.2022.

16) Перепустка № Е-139311 від 20.06.2023.

17) Митна декларація країни відправлення №00097154 від 22.04.2023.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу декларанту було надіслано повідомлення про надання додаткових документів.

На вимогу митного органу декларант позивача надав платіжні інструкції в іноземній валюті №28 від 06.04.2023 та №53 від 07.06.2023.

За результатами розгляду ЕМД №23UA83U6 (електронна митна декларація) та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900595/2 від 28.06.2023.

У рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900595/2 від 28.06.2023 в графі 33 зазначено наступне: «Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов , зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена;

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Під час розгляду документів було виявлено наступне:

- відповідно до п. 1.4 зовнішньоекономічного контракту №1 від 10.03.2021-інвойси видаються на основі замовлень, проте жодне замовлення до митного оформлення не подавалось;

- відповідно до п. 3.3 контракту «Умови оплати згідно з фактурою» проте в поданому інвойсі нічого про оплату за товар не вказано. Також відповідно до п. 2.1 контракту умови поставки CFR Сінганг, а в експортній декларації від 22.04.2023 №00097154 зазначено C&F.

Варто зазначити, що в міжнародних правилах інтерпретації Інкотермс в терміні C&F покупець несе відповідальність за покриття страхування вантажу від порту відправлення до місця розвантаження. Це означає, вартість страхування мала бути включена до митної вартості товару відповідно до п. 10 ст. 58 МКУ, натомість відомості про страхування вантажу відсутні.

Відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, для підтвердження митної вартості: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;- копію митної декларації країни відправлення; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу декларантом надіслано платіжні інструкції і повідомлення про відмову в наданні додаткових документів. Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу.

Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA401020/2023/19923 від 17.04.2023. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Митне оформлення імпортованого позивачем товару завершено за відкоригованою митною вартістю згідно з митною декларацією №23UA40U0 від 29.06.2023.

На підставі рішення про коригування митної вартості Львівською митницею видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.06.2023 №UA209170/2023/002233, з наступних причин: неможливість завершення м/о по причині необхідності внесення змін у гр. 12, 45, 46, 43, 44 ЕМД (у зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №UA209000/2023/900595/2 від 28.06.2023) cт. 54 п.6, cт. 55 МКУ. Постанова Кабінету Міністрів від 21.05.2012 № 450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій». Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 631 "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа". Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку. заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа».

Не погоджуючись із коригуванням митної вартості товару, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права, шляхом скасування оскаржуваного рішення та картки відмови.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару; невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів; порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З матеріалів справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за МД № 23UA26U5 від 22.06.2023 щодо якого проведено коригування митної вартості.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) ТзОВ «Анлево» подало разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (контракт). Зокрема, договір купівлі-продажу №1 від 10.03.2021, додаткову угоду №2 до Контракту №1 від 10.03.2021, пакувальний лист (Packing list JN2023-0328-1) від 05.05.2023, Proforma invoice №JN2023-0328 від 28.03.2022, Commercial invoice №JN2023-0328-1 від 05.05.2023, Специфікацію «Уточнення артикулів на товари» згідно з контрактом №1 від 10.03.2021, платіжні інструкції в іноземній валюті №28 від 06.04.2023 та №53 від 07.06.2023, коносамент (Bill of lading) №MEDUUJ822409 від 26.04.2023, автотранспортну накладну (CMR) №4171018 від 16.06.2023, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №23C1302B0612/00008, рахунок-фактуру №СФ-47 від 19.06.2023, перепустку № Е-139311 від 20.06.2023.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

На переконання суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості за першим (основним) методом. Так, контракт від 10.03.2021 №1 та додатки №1 та №2 до цього контракту містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки; рахунок-фактура (інвойс) №JN2023-0328-1 від 05.05.2023 визначає вартість товару 27678,12 дол. США.

Додатково позивачем було надано копію митної декларації країни відправлення №00097154 від 22.04.2023.

Поряд з цим суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 2 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Вказана позивачем в МД № 23UA26U5 від 22.06.2023, а також в подальшому і в МД № 23UA40U0 від 29.06.2023, ціна товару відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) №JN2023-0328-1 від 05.05.2023 та становить 27678,12 дол. США.

Отже, вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить 27678,12дол. США. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містили.

Крім того, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 року у справі № 813/1755/17 (адміністративне провадження № К/9901/42425/18), від 29.07.2020 року у справі № 420/1709/19 (адміністративне провадження № К/9901/34107/19) тощо.

Отже, наведене відповідачем твердження, як підстава для прийняття оскаржуваного рішення, є необґрунтованою та безпідставною.

Щодо твердження відповідача в оскаржуваному рішенні про те, що відповідно до п. 2.1 контракту умови поставки CFR Сінганг, а в експортній декларації від 22.04.2023 №00097154 зазначено C&F, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7.2 Контракту №1 від 10.03.2021 в якому зазначено, що при виконанні умов цього контракту, а також при вирішенні спорів, що випливають з цього контракту, сторони керуються «Інкотермс 2010», а також матеріальним та процесуальним правом країни покупця.

Так, для здійснення митного оформлення товару за контрактом № 1 від 10.03.2021 позивачем до Львівської митниці подано митну декларацію № 23UA26U5 від 22.06.2023, у якій зазначено, зокрема у графі 20 «Умови поставки»: CFR PL Gdansk. Водночас, в митній декларації країни походження поставка товару здійснюється на умовах C&F.

Перш за все суд зазначає, що правила «Інкотермс 2010» не містять таких умов поставки товару як C&F.

Суд враховує, що листом Міністерства економіки України від 10.06.2011 року № 4201-24/039 «Щодо набрання чинності нової редакції «Інкотермс 2010» визначено, що суб`єкти господарської діяльності мають можливість укладати контракти, використовуючи при цьому правила Інкотермс будь-якої редакції, узгодженої сторонами контракту. У тому числі і правил ICC по використанню термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі. Відповідно до п. 9.3 правил Інкотермс 2010 на практиці сторони часто продовжують використовувати стару абревіатуру C&F (або С і F, C+F). Проте в більшості випадків виявляється, що вони розглядають ці вирази як еквіваленти CFR.

Питання застосування абревіатур C&F (або С і F, C+F) у товаросупровідних документах вже досліджувалось Вищим адміністративним судом України (ухвала від 14.02.2017 по справі № 815/7141/15, де суд касаційної інстанції відхилив апеляційну скаргу митниці і погодився із висновками двох попередніх інстанцій стосовно можливості застосування абревіатури C&F як тотожного базису поставки Інкотермс-2010 сторонами зовнішньоекономічної угоди).

Крім того, слід зазначити, що митна декларація країни відправлення (експорту) не заповнюється позивачем, отже позивач з об`єктивних причин не відповідає за правильність оформлення документів, заповнених не ним самим, та внесення до них відповідної інформації, отже не може нести тягар негативних наслідків за результатами можливого виникнення розбіжностей з певними даними інших товаросупровідних документів.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 14.01.2020 року по справі № 813/1350/14 (номер судового провадження К/9901/2437/18) тощо.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Проте, відповідачем не було вчинено жодних дій, що передбачені ч. 1 ст. 45 МК України.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару «ручні інструменти побутові, штикові та совкові лопати без ручок в асортименті (згідно інвойсу № JN2023-0328-1 від 05.05.2023) лопата штикова лакована з штампом арт. S506-2 (1155) 6000 шт, арт. S504-4 (3377) 6000 шт., арт. S506-3 (1144) 7212 шт., арт. S504-1 (3355) 6000 шт., арт. В512 (7788) 2952 шт. мала саперська з ручкою 588 шт. Торговельна марка: WoffMann professional rools Виробник: TANGSHAN JINNONG TRADING. LTD», визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах викликані безпідставними припущеннями. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення. А Львівською митницею не обґрунтовано, яким чином вищевикладені обставини впливають на рівень митної вартості ввезеного товару.

Інші доводи відповідача висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, суд вважає, що під час розгляду справи, відповідачем не спростовано та не надано належних доказів неможливості застосування для визначення митної вартості товару основного методу, а також не обґрунтовано застосування до визначення митної вартості товару резервного методу.

В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що рішення Львівської митниці №UA209000/2023/900595/2 від 28.06.2023 про коригування митної вартості товарів не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже таке прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, відтак порушує права та законні інтереси позивача.

Таким чином, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/002233 теж слід визнати протиправною та скасувати.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 5840,33 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900595/2 від 28.06.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/002233.

Стягнути з Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Анлево» (місцезнаходження: 79049, м. Львів, вул. Антонича, буд. 20, кв. 36, ) судовий збір в сумі 5840 (п`ять тисяч вісімсот сорок) грн. 33 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 21.11.2023.

Суддя Р.І. Кузан