Справа № 560/13048/23
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

23 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України (Відповідач 1) , Департаменту з питань виконання кримінальних покарань (Відповідач 2) про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , після усунення недоліків позову, звернувся до суду з адміністративним позовом від 31.07.2023 в якому просить: 1) зобов`язати Відповідача 1 як суб`єкта владних повноважень, що наділений компетенцією проводити відповідно до законодавства перевірку діяльності територіальних органів Мін`юсту, зокрема з питань виконання кримінальних покарань, провести перевірку законності дій начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань під час прийняття ним рішення від 23.03.2023 про залишення без змін рішення від 09.03.2023 №3/1-4288; 2) наказ начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 23.03.2023 про залишення без змін рішення від 09.03.2023 №3/1-4288 скасувати та зобов`язати Відповідача 2 повторно розглянути переведення засудженого до іншої установи виконання покарання.

У позові пояснює, що відповідно до вироку апеляційного суду Одеської області від 05.08.2005, ОСОБА_1 (далі - Позивач) визнано винним у вчиненні злочинів за ст.263; ст.115 ч.2 п.11,12,13; ст.70 ч.1; ст.70 ч.4 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

10.05.2010 у рамках іншого кримінального провадження Позивача було тимчасово переведено з державної установи (далі - ДУ) «Одеський слідчий ізолятор» до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

12.12.2022 кримінальне провадження відносно Позивача було закрите та 24.02.2023 його було повернуто до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

13.03.2023 адміністрація слідчого ізолятора ознайомила Позивача з витягом протоколу засідання Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань та місця виконання покарань особам, засудженим до позбавлення волі, довічного позбавлення волі, де згідно до Витягу № 1.16/10-2023 від 09.03.2023 року Позивачеві було визначено для відбування покарання ДУ «Замкову виправну колонію №58», яка фактично знаходиться на відстані 600 км від місця постійного проживання рідних Позивача та безпосереднього місця його проживання до того, як його було засуджено.

Не погоджуючись з рішенням комісії, Позивач звернувся зі зверненням про переведення його для відбуття покарання до найближчої виправної колонії до місця проживання його рідних та ним зазначено, що найближчими установами відбування покарань до місця проживання його рідних є ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» м. Чернігів; ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» м. Новгород-Сіверський (180 км); ДУ «Роменська виправна колонія № 56» м. Ромни (180 км); ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» м. Житомир (250 км); ДУ «Бердичівська виправна колонія № 70» м. Бердичів (320 км) та інші.

Значна відстань від місця проживання його близьких, зокрема, ОСОБА_2 1950 р.н. (73 роки) та ОСОБА_3 1951 р.н. (72 роки), до місця його відбування покарання є перешкодою у спілкуванні засудженого з його рідними.

23.03.2023 Наказом начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань залишено без змін рішення центральної комісії Департаменту від 09.03.2023, тим самим фактично відмовивши Позивачеві у переведенні з ДУ «Замкова виправна колонія № 58» до зазначених ним установ виконання покарання, які знаходяться найближче до місця проживання його батьків і рідних.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням та просить його скасувати та прийняти рішення про задоволення його звернення про переведення до іншої установи для відбування покарання, яке найближче розташоване до місця проживання його рідних із врахуванням пропозицій переведення до однієї із установ виконання покарання, а саме: АДРЕСА_1 (арк. спр.17-21).

Відповідно до ухвали від 07.08.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребував докази (арк. спр.23 - 24).

Відповідач 1 у Відзиві на позов просить відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що за результатом звернення Позивача, рішенням начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 23.03.2023 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні із Замкової виправної колонії (№58) до однієї із державних установ "Новгород-Сіверська установа виконання покарань №31", "Роменська виправна колонія (№56)", "Житомирська установа виконання покарань (№8)" у зв`язку із відсутністю вільних місць у цих установах і того, що для засуджених до довічного позбавлення волі законом передбачені інші умови тримання (арк. спр.34-41).

У Відзиві на позов за №12-611/2023 від 23.08.2023 Відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснює, що на момент розгляду скарги та клопотання ОСОБА_1 на рішення Центральної комісії від 09.03.2023, як і на момент прийняття самого рішення про направлення засудженого з державної установи "Одеський слідчий ізолятор" до сектору для чоловіків, які засуджені до довічного позбавлення волі державної установи "Замкова виправна колонія (№56), Новгород-Сіверська установа виконання покарань №31", "Роменська виправна колонія (№56)", "Житомирська установа виконання покарань (№8)", "Бердичівська виправна колонія (№70)" відсутні вільні місця для осіб які засуджені до довічного позбавлення волі, довідки про що надані суду (арк. спр.82-88).

Позивач надав відповідь на Відзив від 28.08.2023 в якій просить позов задовольнити та вважає помилковими доводи Відповідача, які вказані у Відзиві (арк. спр.98-100).

Також, Позивач надав письмове клопотання від 28.08.2023 в якому просить витребувати у відповідачів статистичні дані (відомості) щодо переведення/направлення осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, у період з 01.03.2023 (арк. спр.101). З урахуванням предмету цього судового розгляду до якого не входить оцінка та встановлення факту дотримання вимог законодавства при переведенні інших засуджених у різні виправні установи, і ці інші засуджені не є учасниками цього судового розгляду, суд вважає, що немає підстав для задоволення цього клопотання позивача.

У запереченнях на відповідь на Відзив від 25.09.2023 Відповідач 1 пояснює, що позивач не спростовує доводи, які наведені у Відзиві на позов та просить відмовити у задоволенні позову (арк. спр.113-116).

Встановивши обставини (факти), якими сторони пояснюють вимоги та заперечення, оцінивши надані учасниками докази, враховуючи норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки, враховуючи наступне.

Відповідно до Протоколу засідання Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо призначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі від 09.03.2023 за №10, засудженого 05.08.2005 Апеляційним судом Одеської області ОСОБА_1 , який з 24.02.2023 тримається в державній установі "Одеський слідчий ізолятор", раніше проживав у м. Чернігові вирішено направити із державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" до сектору для чоловіків, які засуджені до довічного позбавлення волі державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" (арк. спр.62-70).

14.03.2023 Позивач оскаржив рішення Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань і просив Департамент виконання кримінальних покарань скасувати рішення Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.03.2023, витяг №1.16/10-2023 про направлення ОСОБА_1 для подальшого відбування покарання у державну установу "Замкова виправна колонія (№58)" (арк. спр.73-74).

Листом за №3/1-1466-1-23/К-1206 від 23.03.2023, через державну установу "Замкова виправна колонія (№58)" Позивача повідомлено, що у зв`язку з відсутністю вільних місць для осіб, засуджених до довічного позбавлення волі в державних установах Новгород-Сіверська установа виконання покарань №31", "Роменська виправна колонія (№56)", "Житомирська установа виконання покарань (№8)", "Бердичівська виправна колонія (№70)" залишено без змін рішення Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.03.2023 про переведення ОСОБА_1 з державної установи "Одеський слідчий ізолятор" до державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" (арк. спр.75-76).

Статтею 93 КВК України визначено, що засуджений до позбавлення волі відбуває весь строк покарання в одній виправній чи виховній колонії, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до його місця проживання до засудження або місця постійного проживання родичів засудженого.

Переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають дальшому перебуванню засудженого в цій виправній чи виховній колонії. Порядок переведення засуджених визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Згідно з п.1 розд.5 Положення про центральну та міжрегіональну комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27 лютого 2017 року N 680/5 (далі - Положення N 680/5), рішення центральної та міжрегіональної комісій оформлюються протоколом засідання комісії щодо визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі (додаток 1), та протоколом засідання комісії щодо переведення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, до установ виконання покарань (дільниць виправних центрів, секторів) (додаток 2).

Відповідно до п.2 розд.6 Положення N 680/5 засуджений, щодо якого прийнято рішення центральною комісією, та/або його представник в разі незгоди з прийнятим рішенням можуть оскаржити його до керівника Департаменту.

У разі незгоди з рішенням, прийнятим керівником Департаменту, засуджений, щодо якого прийнято рішення, та/або його представник можуть оскаржити його до суду у порядку, передбаченому законодавством України.

У п.100 рішення Європейського суду з прав людини у справі Вінтман проти України від 23 жовтня 2014 року, суд зазначив, що, посилаючись на відсутність вільних місць, органи влади не надали жодних конкретних відомостей щодо колоній, можливість переведення заявника до яких вони розглядали (якщо взагалі таке питання розглядалося), а також щодо рівня їхньої наповненості.

Позивач оскаржує наказ Департаменту з питань виконання покарань за №56/ОД-23 від 23.03.2023, яким залишено без змін рішення Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.03.2023 про переведення ОСОБА_1 з державної установи "Одеський слідчий ізолятор" до державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" у зв`язку з відсутністю вільних місць для осіб, засуджених до довічного позбавлення волі в державних установах Новгород-Сіверська установа виконання покарань №31", "Роменська виправна колонія (№56)", "Житомирська установа виконання покарань (№8)", "Бердичівська виправна колонія (№70)" (арк. спр.71).

Відповідач 2 надав суду: довідку Новгород-Сіверська установи виконання покарань №31" за №94 від 21.03.2023 (арк. спр.77); довідку "Роменська виправна колонія (№56)" за №3/19 від 21.03.2023 (арк. спр.78); довідку "Житомирська установа виконання покарань (№8)" за №8/2873 від 21.03.2023 (арк. спр.79); довідку "Бердичівська виправна колонія (№70)" за №9 від 21.03.2023 (арк. спр.80), зміст яких констатує відсутність вільних місць для засуджених до довічного позбавлення волі у цих виправних колоніях станом на 21.03.2023.

Отже, Відповідач 2 при вирішенні скарги Позивача на рішення Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.03.2023 про переведення ОСОБА_1 з державної установи "Одеський слідчий ізолятор" до державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" встановив відсутність місць у виправних колоніях в які просив перевести його засуджений, тому оскаржуваний наказ Департаменту з питань виконання покарань за №56/ОД-23 від 23.03.2023 не порушує прав ОСОБА_1 та законодавство, і відповідно немає підстав для його скасування. Крім цього, потрібно враховувати, що сам факт віддаленості місця проживання родичів позивача від місця його знаходження не є винятковою обставиною, що перешкоджає подальшому перебуванню у державній установі «Замкова виправна колонія (№58)».

Також, немає підстав для зобов`язання цього відповідача повторно розглянути питання про переведення Позивача до іншої виправної колонії, адже цей наказ №56/ОД-23 від 23.03.2023 прийнятий без порушень законодавства, що встановлено судом. При цьому, Позивач не позбавлений права повторно ставити питання про його переведення до інших установ наближених до місця проживання його батьків (родичів), що суд не ставить під сумнів, однак потрібно враховувати, що відповідач повинен мати для цього можливість, зокрема, вільні місця, чого не було у цьому випадку, враховуючи інформацію довідок, виданих установами виконання покарань (описані вище).

Щодо зобов`язання Відповідача 1 провести перевірку Відповідача 2 щодо прийняття рішення Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.03.2023 про переведення ОСОБА_1 з державної установи "Одеський слідчий ізолятор" до державної установи "Замкова виправна колонія (№58)", суд вважає, що Позивач не доводить порушення Відповідача 2, і цього не встановив суд, тому слід відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги. Тобто, сама незгода Позивача з рішенням Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.03.2023 не є підставою для проведення перевірки, яка можлива у випадку наявності для цього підстав, зокрема, доказів порушень начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, чого не встановлено в ході судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд робить висновок, що ОСОБА_1 не довів позовні вимоги, так як суб`єкти владних повноважень, які заперечили проти позову довели, що не вчинили протиправних дій та не порушили прав Позивача і законодавство при прийнятті оскаржуваного рішення, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 31.07.2023, залишити без задоволення.

Судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 листопада 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Міністерство юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13,Київ 1,01001 , код ЄДРПОУ - 00015622) Департамент з питань виконання кримінальних покарань (вул. Юрія Іллєнка, 81,Київ 50,04050 , код ЄДРПОУ - 43501242)

Головуючий суддя А.І. Петричкович