Справа № 161/13886/23
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/267/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Дмитрук Т.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Соколової К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що відповідно до постанови від 08.08.2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ненадання переваг пішоходу, який знаходився на нерегульованому пішохідному переході на вул. Винниченка в м. Луцьку. Вказує, що Правил дорожнього руху не порушував, звинувачення надумані, на його вимогу надати докази такого порушення поліцейським не надано. У зв`язку з чим просив постанову скасувати.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила з підстав викладених у відзиві .

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 08.08.2023 року вбачається, що позивач під час керування транспортним засобом по вул. Винниченка в м. Луцьку не надав переваг пішоходу, який знаходився на нерегульованому пішохідному переході, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. ).

Згідно ч 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтям 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не зазначив і не представив суду доказів неправомірності дій поліцейського при складанні постанови та накладенні на нього адміністративного стягнення.

При цьому, пояснення позивача спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеофіксацією з відео реєстратора патрульного автомобіля, на якому чітко вбачається факт порушення правил ПДР ненадання водієм переваг пішоходу, яка розпочала переходити дорогу на нерегульованому пішохідному переході.

Інші доводи та пояснення позивача не спростовують висновків суду, оскільки не підтверджуються будь-якими належними доказами і надані пояснення не можуть слугувати беззаперечним доказом неправомірних дій відповідача, а тому суд їх розцінює як намагання позивача ухилитись від відповідальності за дане порушення.

При цьому, посилання позивача на відео з реєстратора патрульного автомобіля як на неналежний доказ, оскільки даний засіб не може бути взятий до уваги, так як відсутні дані про його походження і характеристики, суд також не враховує, бо не викликає сумнівів у зафіксованих ним фактичних даних. Водночас такий прилад дозволений і використовувався за погодженням начальника патрульної поліції (а.с. ).

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача неправомірних дій при винесенні оскаржуваної постанови та вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 77, 158, 159, 161, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст. 268, 263 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Волинській області про скасування постанови поліцейського Оксенюка Сергія Володимировича від 08.08.2023 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладенні штрафу в розмірі 340 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк