Справа № 591/4234/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 р.Справа № 591/4234/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.08.2023, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 31.08.23 року по справі № 591/4234/23

за позовом ОСОБА_1

до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , Управління патрульної поліції в Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовною заявою до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив суд:

- визнати такою що не підлягає виконанню постанову про відкриття виконавчого провадження №71760754 від 09.05.2023, а виконавче провадження №71760754 від 09.05.2023 таким що підлягає закінченню;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 09.05.2023 (ВП №71760754);

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 10.05.2023 (ВП №71760754);

- визнати протиправною та скасувати постанову про розшук майна боржника від 10.05.2023 (ВП №71760754).

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що на його думку Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції протиправними діями порушує його права та інтереси.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління патрульної поліції в Сумській області про визнання такою, що не підлягає виконанню постанови, визнання протиправними та скасування постанов - задоволено частково.

Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №71760754 від 09.05.2023, постанову про арешт коштів боржника від 09.05.2023 (ВП №71760754); постанову про арешт майна боржника від 10.05.2023 (ВП №71760754); постанову про розшук майна боржника від 10.05.2023 (ВП №71760754).

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відповідач, Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, представник Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст. 403 КУпАП питання пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову

Згідно пункту 5 частини 4 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 2 7 цього Закону,

Представник апелянта наголошує, що оскільки, вказаний виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», не закінчився строк пред`явлення його до виконання, і він пред`явлений на виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, 09.05.2023 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 71760754.

На переконання представника апелянта, виконавчий документ згідно статтей 3,4,5,11,12 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 403 КУпАП підлягає задоволенню в відкритті виконавчого провадження, у державного виконавця не було підстав повернути постанову стягувану або завершувати провадження.

Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції .

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 22.03.2023 Управлінням патрульної поліції в Сумській області було винесено постанову серії ЕАС №6718184 від 22.03.2023 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

Згідно ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 13.04.2023 у справі №591/2795/23 про відкриття провадження в справі ОСОБА_1 звернувся 06.04.2023 до суду з позовом про скасування постанови серії ЕАС № 6718184 від 22.03.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Управлінням патрульної поліції в Сумській області 28.04.2023 рекомендованим листом за вих. № 3348/41/38/2023 від 28.04.2023 було направлено заяву до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для примусового виконання постанови серії ЕАС № 6718184 у справі про адміністративне правопорушення від 22.03.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідач 09.05.2023 отримав заяву Управління патрульної поліції в Сумській області від 28.04.2023 № 3348/41/38/2023 та постановою від 09.05.2023 відкрив виконавче провадження ВП №71760754. Також у зв`язку із відкриттям виконавчого провадження 09.05.2023 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника від 09.05.2023 (ВП №71760754), постанову про арешт майна боржника від 10.05.2023 (ВП №71760754); постанову про розшук майна боржника від 10.05.2023 (ВП №71760754).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 28.04.2023 в Управлінні патрульної поліції в Сумській області були відсутні підстави для направлення постанови №6718184 від 22.03.2023 до державної виконавчої служби, а 09.05.2023 у відповідача були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження та вчинення відповідних дій щодо примусового виконання постанови №6718184 від 22.03.2023, зокрема накладати арешт на кошти, майно боржника та оголошувати розшук майна боржника, оскільки Управління патрульної поліції в Сумській області передчасно направило до примусового стягнення постанову №6718184 від 22.03.2023, із врахуванням наявної станом на 26.04.2023 інформації суду про факт звернення 06.04.2023 позивача до суду щодо оскарження постанови №6718184 від 22.03.2023.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Згідно статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень;

10) рішень Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю або Аудиторської палати України, які законом визнані виконавчими документами;

11) рішень Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про застосування заходів реагування у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувана та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до ст. 403 КУпАП питання пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

22.03.2023 року близько 20 год. 00 хв. в м. Суми по вул. 1-ша Набережна річки Стрілки поблизу будинку № 20, було виявлено транспортний засіб ТОУОТА AURIS державний номерний знак НОМЕР_1 , водій керував транспортним засобом, в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

22.03.2023 року розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, ОСОБА_2 виніс постанову серії ЕАС № 6718184 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

ОСОБА_2 оголосив постанову позивачу. Від підпису та отримання копії постанови останній відмовився, копію постанови позивачу направлено рекомендованим листом засобами поштового зв`язку за вих. № 2290 від 24.03.2023 року.

Так, 05.04.2023 року позивач звернувся до суду позовом до Зарічного районного суду м. Суми про скасування постанови серії ЕА № 6718184 від 22.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13.04.2023 року у справі 591/2795/23 було поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до старшого лейтенанта поліції УПП в Сумській області Толкачова Богдана Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції УПП в Сумській області Толкачова Богдана Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

28.04.2023 року управління патрульної поліції звернулось до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про примусове виконання постанови серії ЕАС № 6718184 від 22.03.2023 року про накладення штрафу для стягнення з позивача 2380 грн. 00 коп.

15.06.2023 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до старшого лейтенанта поліції інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Толкачова Богдана Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

20.09.2023 року постановою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15.06.2023 по справі №591/2795/23 залишено без змін.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 307 КУпАП передбачені строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу. Штраф має бути сплачений порушником, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.

Штраф накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо іншу не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу,

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Розділу 6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395 у разі несплати особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, штрафу в установлений КУпАП строк постанова у справі про адміністративне правопорушення протягом п`яти днів із заявою надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за мі проживання (перебування), роботи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або за місцезнаходженням її майна в порядку, установленому законодавством.

Щодо доводів позивача, що постанова серії ЕАС № 6718184 у справі про адміністративне правопорушення від 22.03.2023 року була направлена до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для примусового виконання всупереч вимогам КУпАП, слід зазначити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 22.03.2023 року інспектор роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Толкачов Богдан Олегович виніс постанову серії ЕАС № 6718184 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 121-3 КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Колегія суддів встановила, що позивачем не було поінформовано управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про те, шо він оскаржує постанову серії ЕАС № 6718184 у справі про адміністративне правопорушення від 22.03.2023 року.

26.04.2023 року надійшла ухвала Зарічного районного суду м. Суми про відкриття спрощеного позовного провадження у справі № 591/4234/23, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення надійшла, тобто після закінчення п`ятнадцятиденного терміну, наданого позивачу для добровільної сплати штрафу. Однак заява для примусового виконання постанови вже була передана до сектору документального забезпечення для реєстрації та оформлення поштового відправлення.

Крім того, в ухвалі Зарічного районного суду м. Суми від 13.04.2023 року у справі 591/2795/23 про поновлення строку на звернення до суду та відкриття провадження не зазначено про зупинення дії постанови серії ЕА № 6718184 від 22.03.2023 року.

Отже, 28.04.2023 року рекомендованим листом за вих. № 3348/41/38/2023 було направлено заяву до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для примусового виконання постанови серії ЕАС № 6718184 у справі про адміністративне правопорушення від 22.03.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Колегія суддів, переглядаючи адміністративну справу в межах доводів учасників справи, зазначає наступне.

Згідно пункту 5 частини 4 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частини перша статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, зокрема, є:

- отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

- надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

- отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, так виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Отже, оскільки вказаний виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», не закінчився строк пред`явлення його до виконання, і він пред`явлений на виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, 09.05.2023 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 71760754.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що виконавчий документ згідно статтей 3,4,5,11,12 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 403 КУпАП підлягає задоволенню в відкритті виконавчого провадження, отже державного виконавця не було підстав повернути постанову стягувану або завершувати провадження. Отже, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід віжмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 року по справі № 591/4234/23, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 по справі № 591/4234/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління патрульної поліції в Сумській області про скасування постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 23.11.2023 року