Справа № 280/3898/23
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 листопада 2023 року Справа № 280/3898/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій просить суд - визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 22.05.2018 року №0-0832 на суму 3952,39 грн.; від 25.04.2019 року №0-0832 на суму 4610,69 грн.; від 01.10.2020 року №1 на суму 5163,97 грн.; від 15.06.2020 року №0-0832 на суму 8290,88 грн.; від 01.10.2020 року №1 на суму 1381,81 грн.; від 17.05.2021 року №0-0832 на суму 10035,26 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно інформації ГУ ДПС у Запорізькій області Левченко Р.П. було визначено та сформовано податкове зобов`язання пов`язане з власністю на нерухоме майно, а саме на 19/50 частин нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме сформовані наступні податкові повідомлення-рішення: від 22.05.2018 року №0-0832 на суму 3952,39 грн.; від 25.04.2019 року №0-0832 на суму 4610,69 грн.; від 01.10.2020 року №1 на суму 5163,97 грн.; від 15.06.2020 року №0-0832 на суму 8290,88 грн.; від 01.10.2020 року №1 на суму 1381,81 грн.; від 17.05.2021 року №0-0832 на суму 10035,26 грн. Позивач заперечує проти правомірності податкових повідомлень-рішень з огляду на те, що її право власності на вказане нерухоме майно припинилося 22.09.2017 після відчуження нерухомості. Позивач звернувся до відповідача надавши підтверджуючи документи, проте відповідач самостійно не вчинив дії з приводу врегулювання податкового боргу, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. З урахванням наданої відповіді на відзив, просив позовні вимоги задовольнити

Ухвалою судді від 12.06.2023 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

06.07.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що в індивідуальній картці платника податків ОСОБА_1 здійснені нарахування визначених контролюючим органом податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 26748,32 грн. Надати первинні документи, згідно яких здійснювалось нарахування та сформовані повідомлення-рішення у Відповідача відсутня змога у зв`язку з віднесенням території м. Мелітополь з лютого 2022 року до територій на яких ведуться бойові дії або тимчасово окуповані збройними формуваннями Російської Федерації.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як вбачається з відповіді ГУ ДПС у Запорізькій області на адвокатський запит (вих. № 12096/6/08-01-24-03-22 від 28.03.2023) щодо Позивача були сформовані наступні податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

від 22.05.2018 №0-0832 на суму 3952,39 грн. ;

від 25.04.2019 №0-0832 на суму 4610,69 грн.;

від 01.10.2019 №1 на суму 5163,97 грн.;

від 15.06.2020 №0-0832 на суму 8290,88 грн.;

від 01.10.2020 №1 на суму 1381,81 грн.;

від 17.05.2021 №0-0832 на суму 10035,26 грн.

Також у відповіді зазначено, що стном на 27.03.2023 територія м. Мелітополь відноситься до територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окуповані збройними формуваннями Російської Федерації та у зв`язку з чим, відстуній доступ до особової справи ОСОБА_1 та первинних документів згідно яких здійснювались нарахування та сформовані вищезазначені повідомлення-рішення, а також докази їх направлення та вручення платнику.

Згідно відповіді відповідача від 28.03.2023 підставою для нарахувань вказаних ППР була інформація бази ІКС «Подаковий блок» та Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, про те, що громадянка ОСОБА_1 є власником 19/50 частки загальної площі 871,4 кв.м. у розмірі 332,13 кв.м. об`єкту нерухомого майна нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 11.04.2023, надавши копію договору дарування частки нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Васильцовою О.П., зареєстрованого в реєстрі за №1866 від 22.09.2017 згідно якого ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар 19/50 частки нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Повторно представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 04.05.2023 копія зазначеного договору, разом з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №98224866 від 22.09.2017 була надіслано відповідачу у травні 2023 року.

Відповідач листами від 24.04.2023 та 12.05.2023 повідомив, що не може пр ийняти надані документи в якості підстави для перерахунку суми податку у зв`язку з тим, що документи подані не в оригіналах.

Не погодившись із спірними податковим повідомленнями- рішеннями Відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

З огляду на тривале листування між Позивачем та Відповідачем з приводу підстав для нарахування податкового боргу, докази чого надані суду суд віднайшов підстави для поновлення строку на оскарження повідомлень-рішень Відповідача.

Дослідивши спірні правові відносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010(далі -ПК України).

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно п. п.3.1. ст.3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 266.1.1. підпункту 266.2.1. пункту 266.1. статті 266 ПКУ, платниками податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.3.1. та підпункту 266.3.2. пункту 266.3 статті 266 ПКУ визначено, що базою об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (адреси реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку, в порядку передбаченому підпунктом 266.7.1 «г» пункту 266.7 статті 206 ПКУ, а саме сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так судом встановлено, що згідно копії договору дарування частки нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Васильцовою О.П., зареєстрованого в реєстрі за №1866 від 22.09.2017 ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар 19/50 частки нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ..

Згідно витягу з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №98224866 від 22.09.2017 за ОСОБА_2 зареєстровано приватну спільну часткове право власності на зазначену частку нерухомого майна.

Отже, ОСОБА_1 припинила бути власником нерухомості 19/50 частки нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та з 22.09.2017 не є суб`єктом оподаткування податком на нерухомість.

Відповідачем не спростована вказана інформація та не надані докази того, що ОСОБА_1 за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно продовжувала бути власником після 22.09.2017.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведена правомірність спірних податкових повідомлень-рішень пов`язаних з нарахуванням позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017, 2018, 2019, 2019, 2020 роки.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо ОСОБА_1 : №0-0832 від 22.05.2018, №0-0832 від 25.04.2019, №1 від 01.10.2019, №0-0832 від 15.06.2020, №1 від 01.10.2020, №0-0832 від 17.05.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова