Справа № 200/4891/23
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року Справа№200/4891/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 05.09.2023 року, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення №243 від 26.04.2021 року про відмову в призначенні пенсії Маріупольського ОУПФУ Донецької області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 16.04.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 квітня 2021 року він звернувся через портал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Рішенням №243 від 26 квітня 2021 року про відмову в призначенні пенсії Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області у призначенні пенсії позивачу відмовлено. Як вбачається з вищенаведеного рішення органу Пенсійного фонду України загальний страховий стаж позивача складає 36 років 8 місяців 10 днів. Пільговий стаж, що дає право виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку за Списком №2 зарахований за весь період роботи - 3 роки 1 місяць 15 днів.

Вважає, що рішення №243 від 26 квітня 2021 року про відмову в призначенні пенсії Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, всупереч Конституції та законам України.

Ухвалою суду від 11.09.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання поважними причин пропуску звернення до суду та поновлення строку для звернення з адміністративним позовом відмовлено; позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено

без руху.

Ухвалою суду від 25.09.2023 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення з позовом до адміністративного суду; відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, згідного якого просить у задоволенні позову відмовити. Свою позицію обґрунтовує наступним.

Позивач засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України 16.04.2021 надав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду наданих документів загальний страховий стаж складає 36 років 8 місяців 10 днів. Пільговий стаж, що дає право виходу на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку по списку №2 - 3 роки 1 місяці 15 днів.

Зазначив, що при розгляді наданого пакету документів до пільгового стажу не було враховано періоди роботи з 03.06.2002 по 11.08.2015 у ПАТ «СП Укренергочормет», оскільки в матеріалах справи була відсутня довідка, яка підтверджує зайнятість протягом повного робочого для на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Враховуючи означене, у зв`язку з відсутністю 12 років 6 місяців пільгового стажу, Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято рішення від 26.04.2021 № 243 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, про що позивача було повідомлено листом від 27.04.2021 № 0580-05-8/16552.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), громадянин України, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Судом встановлено, що 16.04.2021 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком.

26.04.2021 року Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішенням №243 про відмову в призначенні пенсії, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 розділу ХІV Закону України у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Відповідно до вказаного рішення за результатами наданих документів до загального стажу зараховано весь період згідно довідки №317 від 06.04.2021, наданої ПАТ «АЗОВСТАЛЬ».

Загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 36 років 8 місяців 10 днів. Пільговий стаж, що дає право виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку по списку №2 зарахований за весь період роботи 3 роки 1 місяць 15 днів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Згідно п.2 Розділу Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У трудовій книжці позивача НОМЕР_2 наявні наступні записи:

- з 03 травня 1984 року по 26 квітня 1990 року служба в лавах Радянської армії;

- з 19 липня 1990 по 23 квітня 1992 - помічник бурильника капітального ремонту свердловин 3 розряду, цех капітального ремонту свердловин №2, вахтово-експедиційний метод, Самотлорське управління з підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин;

- з 03 червня 1992 по 17 липня 1995 - слюсар-ремонтник (2, 3, 4 розряду) з ремонту металургійного обладнання, цех ремонту металургійного обладнання №1, Ордена Жовтневої Революції та Ордена Трудового Червоного Прапора «Металургійний комбінат ім. С. Орджонікідзе», м. Маріуполь;

- з 24 липня 1995 по 02 жовтня 1999 оператор теплопункту 3 розряду, відділ головного енергетика, ЗАТ «Маріупольський м`ясокомбінат»;

- з 03 січня 2000 по 28 вересня 2000 виплата допомоги по безробіттю Міським центром зайнятості м. Маріуполя;

- з 03 червня 2002 по 11 серпня 2015 слюсар-ремонтник 4, 5 розряду з ремонту парогазотурбінного обладнання, дільниця №1, 2, Колективне спеціалізоване підприємство «Укренергочормет» №2, м. Маріуполь;

з 20 серпня 2015 по 14 листопада 2018 - слюсар-ремонтник 5, 6 розряду, дільниця розрідження повітря, дільниця з обслуговування та ремонту вантажопідйомного та механічного обладнання, кисневий цех, ПРАТ «Азовсталь» (останній запис від 14 листопада 2018 про переведення слюсарем-ремонтником 6 розрядуобслуговування та ремонту вантажопідйомного та механічного обладнання, кисневий цех).

Так, у трудовій книжці наявна виписка з Наказу №101 від 09.12.2009 ЗАТ «СП Укренергочормет», згідно якого затверджений перелік робочих місць, що підлягають пільговому пенсійному забезпеченню за Списком №2 слюсар-ремонтник. Розділ ІІІ,позиція 2а, 3.1а, 3.2а, 3.3а. Розділ ХІІІ, позиція 13-а-3б.

Також наявна виписка з наказу №712 від 02.04.1999 КСП «Укренергочормет» №2, згідно якого затверджено перелік робочих місць з пільговим пенсійним забезпеченням за Списком №2. Зокрема, слюсар з ремонту парогазотурбінного обладнання, розділ ХІІІ, «Ел. станції …, паросилове господарство» код 2140000а-10455, розділ ІІІ «Металургійне виробництво», підрозділ 1 «Доменне виробництво», код 2040100а 18559, підрозділ 3 «Прокатне виробництво», код 2040300а 18559, розділ ІV «Коксохімічне виробництво», код 2050000а-18559.

Пункт 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Мінпраці та соцполітики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок застосування Списків № 1 і № 2 або Порядок № 383), встановлює, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Так, у спірний період діяли:

Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та у гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР від 22.08.1956 № 1173;

Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10.

Зазначена посада відноситься до Списку № 2.

Відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 19.07.1990 по 23.04.1992; 24.07.1995 по 02.10.1999; з 03.06.2002 по 31.12.2003; з 01.04.2009 по 30.09.2008; з 01.04.2009 по 10.05.2009; з 01.06.2009 по 31.12.2020 не зараховано до пільгового стажу за Списком №2.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , що містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування періоди: 2003 рік (10 місяців 1 день), 2004 рік (9 місяців 5 днів), 2005 рік (10 місяців 5 днів), 2006 рік (10 місяців 4 дні), 2007 рік (10 місяців 2 дні), 2008 рік (7 місяців 17 днів), 2009 рік (4 місяці 28 днів), з 2010 року по 2014 року (12 місяців щороку), 2015 рік( 7 місяців) у відповідача облікований спецстаж (код підстави для обліку спецстажу ЗП3013Б1).

Згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, код за №ЗП3013Б1 застосовується для застрахованих осіб, які є працівниками, безпосередньо зайнятими повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

За правилами п.4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з п.4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку №22-1).

Відповідно до п.4.7 цього ж Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Виходячи з аналізу наведених норм, підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Отже, відповідач в рамках повноважень, зобов`язаний розглянути та за необхідності перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів, визначити на їх підставі достатність або відсутність підстав для призначення пенсій позивачу.

Крім того, частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що діяло до набрання чинності Законом № 1058, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача у періоди: з 19 липня 1990 по 23 квітня 1992; з 24 липня 1995 року по 02 жовтня 1999 року; з 03 червня 2002 року по 11 серпня 2015 року; з 20 серпня 2015 року по 14 листопада 2018 року, що надає право включення вищевказаних періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 127/9289/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що з урахуванням положень ч.2 ст.9, ст.245 КАС України позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом:

-визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії №243 від 26 квітня 2021 року Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області;

-зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 квітня 2021 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 16 квітня 2021 року, суд зазначає, що дані вимоги є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Позивачем заявлено до відшкодування такі витрати у розмірі 18000,00 грн.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду надано:

1) Договір про надання правової (правничої) допомоги від 17.07.2023 року;

2) Додатковий договір до договору про надання правової (правничої) допомоги від 17.07.2023 року;

Відповідно до п. 1 Договору довіритель доручає, а адвокат приймає доручення щодо надання правової допомоги відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики на передбачених договором умовах.

Згідно з п. 2 Додаткового договору гонорар адвоката за правовий супровід справи до та під час провадження в суді першої інстанції, а також на стадії виконання судового рішення становить 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень.

Вирішуючи питання про обґрунтованість та пропорційність заявлених до відшкодування витрат суд зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 27.10.2022 року у справі №360/3253/20.

Від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 20.09.2022 року у справі №755/7030/21.

Враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21. Цей правовий висновок є релевантним до обставин цієї справи, оскільки стосується правового застосування норми права, яка є ідентичною ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

В матеріалах даної справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги згідно ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв`язку з чим неможливо дотриматися положень п. 1, 2 ч. 9 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведене є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з квитанцією позивачем при звернені до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 859,00 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень у розмірі 429,50 грн. (50% від сплаченої суми судового збору) на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 №243 від 26 квітня 2021 року Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 16 квітня 2021 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 50 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 24.11.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.А. Мозговая