Справа № 420/726/22
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/726/22

Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.,

повний текст судового рішення

складено 07.09.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Полякова Володимира Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 року у справі №420/726/22 позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО103703 від 24.07.2021 року, виданої станом на 05.03.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 року перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО103763 від 24.07.2021 року, виданої станом на 05.03.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 16.04.2023 року.

На виконання рішення суду 15.03.2023 року виконавчі листи не видавались.

У зв`язку зі смертю позивача, ОСОБА_2 , дружина позивача ОСОБА_1 , 24.08.2023 року звернулась до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 року по справі №420/726/22.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 , та має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті її чоловікові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю на підставі рішення суду від 15.03.2023 року у справі №420/726/22.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.

При винесенні такого рішення суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини не передбачають правонаступництва та заява ОСОБА_1 про заміну стягувача в порядку ст.379 КАС України не належить задоволенню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву.

Вирішуючи питання про те, чи може ОСОБА_1 стати стягувачем у виконавчому провадженні з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 року у справі №420/726/22 замість свого покійного чоловіка, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 4 ст.379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За приписами ч.5 ст.15 вищевказаного Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Слід зазначити, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, являє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону. При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 року у справі №420/726/22, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО103763 від 24.07.2021 року, виданої 05.03.2019 року. Зазначено, що виплата нарахованої пенсії на підставі рішення суду по вказаній вище справі за період з 01.04.2019 року по 31.07.2022 року у сумі 180510,91 грн. підлягала виплаті ОСОБА_2 після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного Бюджету України. Крім того, вказано, що станом на дату смерті ОСОБА_2 зазначена заборгованість пенсії не виплачена.

Отже, на виконання рішення суду у справі №420/726/22 ГУ ПФУ в Одеській області виникла заборгованість по виконанню рішення у розмірі 180510,91 грн. і така заборгованість за життя ОСОБА_2 не виплачена.

Згідно зі ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що ЦК України не визначено строку, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Норми статті 52 вказаного Закону теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, а лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Крім того, відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певних осіб.

Так, Верховний Суд в ухвалі від 06.06.2023 року справа №420/19841/21 зазначив, що: «Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат, у даному випадку пенсії, передаються членам сім`ї спадкодавця.

При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії».

З заявою про заміну сторони виконавчого провадження звернулась до суду першої інстанції дружина померлого позивача по справі ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.46).

З урахуванням вищенаведених висновків, враховуючи, що станом на момент звернення ОСОБА_1 з такою заявою до суду існує заборгованість по виконанню рішення у розмірі 180510,91 грн. і така заборгованість за життя ОСОБА_2 не виплачена, колегія суддів не спростовує наявність права у ОСОБА_1 , як правонаступника, особи, яка на момент смерті позивача у справі ОСОБА_2 проживала разом з останнім, що підтверджується матеріалами справи, на отримання такої суми невиплаченої за життя позивача пенсії.

Проте, в поданій заяві заявниця просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі №420/726/22 на його правонаступника.

Відповідно до ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Разом з тим, у розглядуваній справі, заявниця просить замінити сторону виконавчого провадження, але при цьому доказів видачі у даній справі виконавчого листа немає.

Колегія суддів зауважує, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, а тому заміна сторони у виконавчому провадженні можлива лише у відкритому виконавчому провадженні або при наявності виданого зацікавленій особі виконавчого листа.

За таких обставин, колегія суддів приходить висновку, що оскільки виконавчий лист у межах цього судового провадження не видавався, у зв`язку з чим відсутні й підстави для заміни сторони виконавчого провадження, в порядку статті 373 КАС України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.10.2023 року у справі №480/907/21.

Доказів того, що виконавче провадження з примусового виконання рішення від 15.03.2022 року у справі №420/726/22 відкрите, сторонами до суду не надано.

Судова колегія звертає увагу, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному ст.379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Враховуючи те, що виконавчий лист у справі не видано, доказів відкриття виконавчого провадження немає, а тому вимога ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення є такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на вищенаведені висновки суду апеляційної інстанції.

З урахуванням наведених вище висновків про невідповідність оскаржуваного рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, шляхом зміни мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року змінити, виклавши його мотивувальну частину відповідно до мотивів, наведених у цій постанові.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька