Справа № 420/28736/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2023 року поштовим зв`язком до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому позивач просить суд (ст.287 КАС України):

визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №72499625 від 03.10.2023 року про накладення штрафу у розмірі 5100грн.;

судові витрати за подання позову стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалами Одеського окружного адміністративного суду суду:

- від 24.10.2023 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності надання суду доказів сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 2481грн.

- від 13.11.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, призначено судове засідання на 21.11.2023р.; витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №72499625.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з постановою про накладення штрафу від 03.10.2023 року не погоджується, вважає її протиправною, з огляду на що просить суд її скасувати з наступних підстав. Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 року по справі № 420/8807/23, яке набрало законної сили 18.07.2023 року, ОСОБА_1 17.08.2023 року проведено нарахування з 01.07.2021 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», в повному обсязі. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2023 становитиме 20930,00 грн. Оскільки на підставі рішення суду по справі № 420/6219/21 ОСОБА_1 проведено 03.08.2021 року перерахунок пенсії з 01.04.2019 року без обмеження максимальним розміром, тому доплата згідно рішення суду по справі № 420/8807/23 відсутня. Державним виконавцем не взято до уваги, що для застосування відповідальності за невиконання рішення|суду у вигляді штрафу повинні мати місце наступні умови: 1)факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії; 2) невиконання зумовлено неповажними причинами. Таким чином, державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу не враховано викладені обставини (факт повного виконання рішення суду Головним управлінням в межах, допустимих діючим законодавством, до відкриття виконавчого провадження), що призвело до порушення норм законодавства, що стосується притягнення боржника до відповідальності згідно з вимогами Закону №1404.

21.11.2023 року відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, та, зокрема, зазначив, що рішення суду у справі №420/8807/23 не виконується боржником без поважних причин; законні вимоги виконавця ігноруються, рішення умисно не виконується. Оскільки виконавчим документом чітко встановлено спосіб і порядок виконання, як і Законом для виконання рішень зобов`язального характеру, підстав для визнання постанов про накладення штрафів незаконним та неправомірним немає. Постанова про накладення штрафу є своєрідним захистом прав стягувача та стимулюванням виконання рішення суду божником. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, на формальних підставах не виплачено пенсію стягувану, оскільки рішення обов`язкове до виконання на території України . Крім того, з ситуації яка склалась щодо скасування судами штрафів державних виконавців, накладених на ГУПФУ в Одеській області, можливо зробити висновок, що суд не є ефективним засобом захисту прав людини, тому що його рішення не виконуються як того вимагає Закон. ГУПФУ в Одеській області витрачає безпідставно кошти з Державного Бюджету на непотрібні оскарження штрафів, шляхом сплати судового збору, тоді як ці кошти можливо б було направити на виконання рішень судів. Крім того, при розподілі судових витрат у даній справі підлягають застосуванню правила ч.2 ст.139 КАС України та при задоволенні позову ГУПФ України в Одеській області з відповідача підлягають стягненню виключно судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень (п.7 ч.1 ст.4 КАС України) та ним не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача не підлягають.

В додатки до відзиву відповідачем надані копії матеріалів виконавчого провадження №72499625.

У судове засідання, призначене на 21.11.2023 року учасники справи не з`явились, про місце, дату і час судового засідання повідомлені засобами електронного зв`язку відповідно до ч.2 ст.287 КАС України.

Глава 11 КАС України визначає особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема категорії термінових адміністративних справ (ст.ст. 268-289).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначаються статтею 287 КАС України.

Справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби відносяться до категорії термінових адміністративних справ, які розглядаються з урахуванням положень ст.ст. 268, 269, 271, 272 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 року у справі №420/8807/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні з 01.07.2021 в повному обсязі доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», в повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум.

19.07.2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/8807/23 (а.с.57-58).

10.08.2023 року відкрито виконавче провадження №72499625 з виконання виконавчого листа №420/8807/23 (а.с.15-16); вказано боржнику про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

На виконання рішення суду у справі№420/8807/23 ГУПФ України в Одеській області 17.08.2023 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 року, пенсія визначена у розмірі 21501,35грн.; до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії призначено 19358,55грн. (а.с.13), до підсумку пенсії включена доплата 2000грн. за Постановою №713.

21.08.2023 року ГУПФ України в Одеській області надіслало державному виконавцю лист №1500-0505-5/115183 «Про виконання рішення», в якому зазначило, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 року по справі № 420/8807/23, яке набрало законної сили 18.07.2023, ОСОБА_1 17.08.2023 року проведено нарахування з 01.07.2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», в повному обсязі. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2023 року становитиме 20930,00 грн

Оскільки на підставі рішення суду по справі № 420//6219/21 ОСОБА_1 проведено 03.08.2021 року перерахунок пенсії з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром, тому доплата згідно рішення суду по справі № 420/8807/23 відсутня. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

У листі боржник також просив на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» закрити виконавче провадження (а.с.17-18).

03.10.2023 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рябоконь О.І. був складений Акт, в якому встановлено, що рішення суду у справі №420/8807/23 боржником фактично не виконане (а.с.71).

03.10.2023 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №72499625 за невиконання вимог виконавчого листа №420/8807/23, виданого 19.07.2023 року Одеським окружним адміністративним судом, на боржника Головне управління Пенсійного фонду України накладено штраф у розмірі 5100 грн. (а.с.8 зворот-9).

Постанова прийнята на підставі норм ст.ст.63,75 ЗУ «Про виконавче провадження» та в ній зазначено, що як вбачається з листа ГУПФ України в Одеській області, рішення суду боржником в частині виплати стягувачу щомісячної доплати у розмірі 2000грн. в повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум, згідно з вимогами виконавчого документа - фактично не виконано.

Постанова від 03.10.2023 року отримана ГУПФ України в Одеській області 10.10.2023 року (а.с.8).

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам, суд враховує таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч. 4, 8 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 16 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вищевикладених приписів Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення стягнення у вигляді штрафу, проте постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 року по справі № 420/8807/23 ОСОБА_1 17.08.2023 року проведено нарахування з 01.07.2021 щомісячної доплати у розмірі 2000; розмір пенсії з 01.09.2023 року становитиме 20930,00 грн. Оскільки на підставі рішення суду по справі № 420/6219/21 ОСОБА_1 проведено 03.08.2021 року перерахунок пенсії з 01.04.2019 року без обмеження максимальним розміром, тому доплата згідно рішення суду по справі № 420/8807/23 відсутня.

На підтвердження викладених обставин представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надано протоколи перерахунку пенсії від 17.08.2023 року з 01.07.2021 року та з 01.09.2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року у справі №420/6219/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 року нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Саме на проведення перерахунку пенсії за цим рішенням посилається позивач як на підставу відсутності доплати до пенсії при виконанні рішення суду у справі 4205/8807/23.

Суд зазначає, що боржником ані державному виконавцю, ані суду не надано доказів проведення перерахунку пенсії на виконання вищезазначеного рішення суду, а саме розрахунку доплати на виконання рішення з 01.07.2021 року щодо саме справи №420/8807/23 із зазначенням різниці у підсумку пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що у резолютивній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 року у справі №420/8807/23 чітко визначено обов`язок Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», в повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум, тобто встановлено спосіб виконання рішення, на що слушно звертає увагу відповідач.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

При виконанні цього рішення боржник нарахував ОСОБА_1 пенсію з 01.07.2021 року у розмірі 21501,35грн., при цьому в матеріалах справи відсутні докази нарахування з 01.07.2021 року та виплати нарахованої суми стягувачу (або нарахування доплати за весь період по день проведення перерахунку 17.08.2023 року із включенням до Реєстру нарахованої суми як заборгованості перед стягувачем).

Позивачем не зазначено підстав (із посиланням на норми Закону), чому, на його думку, при виконанні рішення суду у справі №420/8807/23 пенсія позивача має бути визначена у розмірі пенсії , який був встановлений ОСОБА_1 при перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на виконання рішення суду у іншій справі 420/6219/21, та з яких підстав він намагався виконувати рішення суду з урахуванням рішення в іншій справі, проводячи незрозумілі зарахування заборгованостей за ними.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Якщо погодитись із позицією ГУПФ України в Одеській області щодо того, що доплата до пенсії при виконанні рішення суду у справі №420/8807/23 відсутня, то боржник мав підстави для звернення до суду із заявою про визнання виконавчого документа (виконавчого листа від 19.07.2023 року) таким, що не підлягає виконанню (ст.374 КАС України), а не діяти у спосіб, що суперечить рішенню суду.

Судом з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що станом на 23.11.2023 року ГУПФ України в Одеській області не подано до Одеського окружного адміністративного суду відповідної заяви, як і не надано державному виконавцю та суду доказів виконання рішення суду у справі №420/8807/23 відповідно до його резолютивної частини (обов`язок нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», 3 01.07.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум).

Само по собі посилання боржника у листі від 21.08.2023 року на адресу Відділу про те, що доплата до пенсії ОСОБА_1 відсутня, оскільки його розмір пенсії не змінився у зв`язку з проведенням 03.08.2021 року перерахунку пенсії на підставі рішення суду у справі № 420/6219/21 з 01.04.2019 без обмеження граничним розміром, без надання відповідних розрахунків пенсії та наведення нормативного обґрунтування у будь-якому разі не доводить обставину виконання рішення суду у справі №420/8807/23 в частині зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», в повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум з 01.07.2021 року.

Докази нарахування доплати та виплати пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі №420/8807/23 не надані державному виконавцю, їх існування не підтверджено і в процесі судового розгляду справи, тому суд констатує, що рішення суду не виконано без поважних причин, докази протилежного у справі відсутні.

Наявний у справі перерахунок пенсії (а.с.13) свідчить лише про те, що 17.08.2023 року на виконання рішення стягувачу було включено до підсумку пенсії 2000грн. за Постановою №713 з 01.07.2021 року, тому не є доказом виконання рішення взагалі.

В матеріалах справи відсутні розрахунок доплати до пенсії ОСОБА_1 за період з 01.07.2021 року, з якого би убачалася різниця у підсумку пенсії на дату її перерахунку за виконавчим листом №420/8807/23, як і докази виплати йому будь-якої суми на виконання судового рішення, отже хибними є покликання позивача на те, що рішення суду виконане ним.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку, що державним виконавцем на законних підставах та обґрунтовано встановлено невиконання рішення суду, тому оскаржувана постанова від 03.10.2023 року прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та підстави для її скасування у судовому порядку відсутні.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат на користь позивача відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.287, 293 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.