Справа № 333/1667/23
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М.

Справа № 333/1667/23

Провадження № 2-а/333/37/23

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача Тивоненко Данило Русланович

відповідачі - Головне управління національної поліції у Львівській області, інспектор Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Созанський Андрій Львович

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, адміністративну справу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Созанського Андрія Львовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 лютого 2023 року, о 09 год. 02 хв., у Львівській області, м. Старий Самбір, вул. Дробоицька, буд. 12, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем та буксируючи причіп, на якому неможливо встановити номерний знак на відстані менше ніж 20 метрів, чим порушив п. 30.2 ПДР України порушення заборони зміни розміру, форми, позначення, колір і розміщення номерних знаків, нанесення на них додаткових позначень або закриття їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

З оскаржуваною постановою позивач не згоден вказав, що при винесенні постанови відповідачем неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, при складанні постанови поліцейським неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснювалась фото та відео фіксація правопорушення, позивачу не було роз`яснено його права та обов`язки, постанова не відображає дійсності обставин та не доводить винуватість позивача у вчинені адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим позивач просить скасувати постанову серії ЕАС №6598792 від 26 лютого 2023 року, справу про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити та стягнути витрати на правову допомогу у розмірі та судовий збір.

Відзив на позовну заяву не надходив

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Комунарський районний суд м. Запоріжжя своєю ухвалою від 16 березня 2023 року позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного (письмового) провадження.

Суд своєю ухвалою від 19 травня 2023 року, за клопотанням представника позивача, замінив неналежного відповідача, залучив в якості відповідача Головне управління національної поліції у Львівській області.

Судове засідання здійснюється в порядку, передбаченому статтею 263 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Установлені судом фактичні обставини справи, позиція суду та нормативно правове обґрунтування

26 лютого 2023 року, о 09 год. 02 хв., у Львівській області, м. Старий Самбір, вул. Дробоицька, буд. 12, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем та буксируючи причіп на якому неможливо встановити номерний знак на відстані менше ніж 20 метрів, чим порушив п. 30.2 ПДР України, у зв`язку з чим поліцейським складено постанову серії ЕАС №6598792, на водія накладено адміністративне стягнення у розмірі 190 гривень.

Ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до абз. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу».

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2023 року відповідачам було роз`яснено їх обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення та зобов`язано надати суду відзив на позовну заяву з посиланням на докази, якими він обґрунтовується. Матеріали справи містять відомості про те, що відповідач Головне управління національної поліції у Львівській області отримали копію ухвали суду та копію позовної заяви 30 жовтня 2023 року, конверт з направленням співвідповідачу ОСОБА_2 повернувся на адресу суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідачем не надано відзиву та доказів, які б вказували на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, в матеріалах справи, окрім оскаржуваної постанови, відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

В силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову серії ЕАС №6598792 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу суду надано: договір про надання правової допомоги від 02 березня 2023 року; додаток № 1 до договору від 02 березня 2023 року в якому встановлена вартість послуг адвоката; акт № 1 щодо надання послуг загальною вартістю 4 500 грн.; ордер.

Дослідивши надані стороною позивача докази на підтвердження розміру правої допомоги, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що справу було розглянуто в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без виклику сторін, тобто адвокат не брав участі в судових засіданнях, також судом встановлено, що позовну заяву подано за допомогою системи «Електронний суд», враховуючи що справа не є складною, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення витрат за надані послуги слід задовольнити, а саме в розмірі 3000 грн. Суд вважає, що зазначена сума буде відповідати критерію співмірності, розумності та дійсної вартості наданих послуг.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача Головне управління національної поліції у Львівській області на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника Тивоненка Данила Руслановича до Головне управління національної поліції у Львівській області, Созанського Андрія Львовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити у повному обсязі.

Постанову серії ЕАС №6598792 складену інспектором Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Созанським Андрієм Львовичем у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 190 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати зі сплати судового у розмірі 454 грн. та витрати на надання правової допомоги у розмірі 3000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення суду складено 20 листопада 2023 року.

Копію рішення направити учасникам справи.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва