Справа № 160/24582/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Первинна професійна спілка "Правозахисників" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
26 вересня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Первинна професійна спілка "Правозахисників" з вимогами:
- визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області по не нарахуванню і не виплаті ОСОБА_1 при звільнення, а саме: 28 серпня 2023 року грошове забезпечення за невикористану відпустку за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за невикористану відпустку за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік.;
- визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області по не нарахуванню і не виплаті ОСОБА_1 при звільнення, а саме: 28 серпня 2023 року одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 повних календарних років служби;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 25 повних календарних років служби;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28 серпня 2023року по день фактичного розрахунку.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що проходив службу в підрозділах Національної поліції України, та наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 597 о/с від 28.08.2023 був звільнений зі служби в Національній поліції. Проте при звільненні грошове забезпечення за невикористану відпустку за 2021-2023 роки відповідачем протиправно не було виплачено. Також при звільненні зі служби не було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні за 25 повних календарних років служби. Отже підлягає також до виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28 серпня 2023 року по день фактичного розрахунку.
Ухвалою суду від 02.10.2023 відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем 17.10.2023 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідно до розділу 10 статті 93 Закону України «Про Національну поліцію» (у редакції, що діяла станом на день звільнення ОСОБА_1 - 31.08.2023) грошова компенсація виплачується поліцейським, які звільняються з поліції, лише за невикористану в році звільнення відпустку. При звільненні з органів Національної поліції з 31 серпня 2023 року за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 28.08.2023 року № 597 о/с ОСОБА_1 було нараховано та виплачено компенсацію за 30 діб невикористаної частини щорічної відпустки за 2023 рік за фактично відпрацьований час (з них 20 діб - основної щорічної відпустки, 10 діб додаткової). Також зазначено, що розмір одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 після утримання податку на доходи фізичних осіб, нарахування компенсації податку та утримання військового збору 1,5% складає 171 743,43 грн. та була перерахована на особовий банківський АТ «Приватбанк» ОСОБА_1 27 вересня 2023 року - у межах строків, визначених пунктом 8 розділу VI Порядку № 260-2016 (не пізніше двох місяців з дня звільнення зі служби). Відповідач вважає, що ГУНП у правовідносинах з Позивачем діяло у межах повноважень та у порядку, передбаченому чинним законодавством, не порушуючи при цьому прав останнього.
Третій особі було направлено копію ухвали суду від 02.10.2023 про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками на його офіційну адресу електронної пошти, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 05.10.2023; правом на подання пояснень на позов третя особа не скористалась.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах Національної поліції України.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 597 о/с від 28.08.2023 ОСОБА_1 інспектора-чергової частини відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції звільнена з 31.08.2023 року зі служби в Національній поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
Вказаним наказом встановлено:
- преміювання за серпень 2023 року у розмірі 201,920 %;
- невикористана частина щорічної відпустки за 2023 рік за фактично відпрацьований час складає: основної - 20 діб, додаткової - 10 діб;
- стаж служби в поліції: 25 років 05 місяців 06 днів;
- стаж служби для виплати одноразової грошової допомоги: 25 років 05 місяців 06 днів;
- стаж служби для призначення пенсії: у календарному обчисленні: 25 років 05 місяців 06 днів; у пільговому обчисленні: 30 років 08 місяців 24 дні.
Згідно довідки начальника УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області № 2154 від 12.10.2023, (наданої відповідачем до відзиву на позов): - "При звільненні з органів Національної поліції з 31 серпня 2023 року за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 28.08.2023 року № 597 о/с ОСОБА_1 було нараховано та виплачено компенсацію за 30 діб невикористаної частини щорічної відпустки за 2023 рік за фактично відпрацьований час (з них 20 діб - основної щорічної відпустки, 10 діб додаткової). Сума грошової компенсації за невикористані 30 діб відпусток за 2023 рік ОСОБА_1 склала 27 897,41 грн. Сума грошової компенсації за невикористані дні відпусток за 2023 рік, що підлягала виплаті після утримання податків та зборів становить: 27 897,41 грн. - 418,46 грн. = 27 478,95 грн. Суму 27 478,95 грн. перераховано ОСОБА_1 на особовий банківській рахунок АТ «Приватбанк» 15 вересня 2023 року. Крім того у вересні 2023 року ОСОБА_1 було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні. Розмір одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 після утримання податку на доходи фізичних осіб, нарахування компенсації податку та утримання військового збору 1,5% складає 171 743,43 грн. (з розрахунку: 174 358,81 грн - 31 384,59 грн. (18% податок па доходи фізичних осіб) + 31 384,59 грн (компенсація податку на доходи фізичних осіб) - 2 615,38 грн. (1,5% військовий збір))".
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 45 Конституції України визначено, що кожному хто працює, гарантовано право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.
Державні гарантії права на відпустки, умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи, встановлені Законом України від 15.11.1996 №504/96-ВР «Про відпустки» (Закон №.504/96-ВР).
В ст. 4 Закону №.504/96-ВР визначені такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону).
Частиною 1 ст. 24 Закону №.504/96-ВР передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.
Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 83 КЗпП України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02.07.2015 «Про Національну поліцію» (Закон №580-VIII).
Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 60 Закону №580-VIII).
Згідно ч. 1 ст. 92 Закону №580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.
Частинами 1-4 ст. 93 Закону №580-VIII встановлено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.
Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.
За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.
Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.
За приписами частин 9-11 ст. 93 Закону №580-VIII поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.
При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.
За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.
Станом на дату звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначало Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 ( Положення №114).
Відповідно до п. 49 Положення №114 (в редакції на час звільнення особи) особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надаються відпустки:
д) у зв`язку із закінченням навчальних закладів системи Міністерства внутрішніх справ;
є) додаткові та соціальні (по вагітності, родах і догляду за дитиною), творчі, у зв`язку з навчанням.
Обчислення тривалості відпусток - подобове. Святкові дні, встановлені законодавством неробочими, до тривалості відпусток не включаються.
Тривалість відпустки осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від вислуги років (у календарному обчисленні), обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій працівникам органів внутрішніх справ, і передбачається тим, які мають вислугу: менше 10 років - 30 діб щорічно; від 10 до 15 років - 35 діб щорічно; від 15 до 20 років - 40 діб щорічно; від 20 років і більше - 45 діб щорічно (п. 51 Положення №114).
Пунктом 56 Положення №114 передбачено, що особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільненим із органів внутрішніх справ за віком, через хворобу, обмежений стан здоров`я чи скорочення штатів, у році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої визначається відповідно до пункту 51 цього Положення.
Особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
У випадках надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки застосовується Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (Порядок №100).
Відповідно до п. 2 Порядку №100 (в редакції від 07.08.2015 - чинній на день звільнення) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.
Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень ч. 2, 3 ст. 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2021 у справі № 160/10875/19 зауважив, що у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським.

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону № 580-VIII та Порядку № 260, питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України та Закону № 504/96-ВР. Так, відповідно до частини першої статті 24 Закону № 504/96-ВР і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Одночасно, не передбачене позбавлення поліцейського права на відпустку, яку він уже отримав в попередньому календарному році. При цьому, за бажанням поліцейського, він може використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року. Тобто, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), не використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Відповідачем не підтверджено використання позивачем щорічної відпустки за період з 2021, 2022 роки, як і не надано доказів виплати грошової компенсації за невикористану відпустку.

Отже, при звільненні зі служби в поліції, яке мало місце 31.08.2023, позивач мав право отримати грошову компенсацію за невикористані щорічні основні оплачувані відпустки з 2021, 2022 роки.

Проте вимога позивача про збов`язання Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити грошове забезпечення за невикористану відпустку за 2023 рік не підлягає задоволенню, тому що відповідно до довідки начальника УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області № 2154 від 12.10.2023, (наданої відповідачем до відзиву на позов) - сума грошової компенсації за невикористані дні відпусток за 2023 рік в розмірі 27 478,95 грн. перераховано ОСОБА_1 на особовий банківській рахунок АТ «Приватбанк» 15 вересня 2023 року.

Щодо вимог позивача: визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області по не нарахуванню і не виплаті при звільненні одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 повних календарних років служби; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні за 25 повних календарних років служби та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28 серпня 2023року по день фактичного розрахунку - суд зазначає наступне.

Статтею 43 Конституції України передбачено право на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом.

Згідно частини 7 статті 67 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських, зарахованих у розпорядження, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частинами 1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно абз. 2 ст. 9 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до абз. 3 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро, особам із спеціальними званнями Бюро економічної безпеки: які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У свою чергу, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 р. № 260 затверджено Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 260).

Частиною 2 Розділу VI (Порядоку № 260) визначено, що поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.07.2020 р. № 539 затверджено зміни до Порядку № 260.

Вказаним наказом розділ VI Порядку № 260 доповнено п. 8, згідно з яким одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 597 о/с від 28.08.2023 ОСОБА_1 інспектора-чергової частини відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції звільнена з 31.08.2023.

Відповідно до довідки начальника УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області № 2154 від 12.10.2023, (наданої відповідачем до відзиву на позов) - Станом на день звільнення - 31.08.2023 року грошове забезпечення інспектора - чергового чергової частини відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції ГУНГІ в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 у місячному розмірі складало 27 897,41 грн., у тому числі:

- посадовий оклад: 2 400,00 грн;

- оклад за спеціальне звання: 2 000,00 грн;

- надбавка за стаж служби в поліції (50%): 2 200,00 грн;

- надбавка за специфічні умови проходження служби (40%): 2 640,00 грн;

- премія (201,920%): 18 657,41 грн.

Розмір нарахованої одноразової грошової допомоги при звільненні склав: 27 897,41 грн. * 25% * 25 років = 174 358,81 грн.

Розмір одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 після утримання податку на доходи фізичних осіб, нарахування компенсації податку та утримання військового збору 1,5% складає 171 743,43 грн. (з розрахунку: 174 358,81 грн - 31 384,59 грн. (18% податок па доходи фізичних осіб) + 31 384,59 грн (компенсація податку на доходи фізичних осіб) - 2 615,38 грн. (1,5% військовий збір)).

Як зазначено відповідачем, у вересні 2023 року ОСОБА_1 було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні на картковий рахунок позивача.

З аналізу викладеного слідує, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачена позивачу протягом двох місяців з дня звільнення.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні у строки, передбачені п. 8 розділу VI Порядку № 260, який був чинним на день звільнення позивача.

Отже, підстави для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, за несвоєчасний розрахунок з позивачем при звільненні, відсутні, а тому вимоги позивача: визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області по не нарахуванню і не виплаті при звільненні одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 повних календарних років служби; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні за 25 повних календарних років служби та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28 серпня 2023року по день фактичного розрахунку не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 193, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вул. Троїцька, буд.20-а, м. Дніпро, 49101; ІК в ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Первинна професійна спілка "Правозахисників" (вул. Сурська, буд. 96, с. Новоолександрівка, Дніпропетровська область, 52070; ІК в ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 при звільненні з 31.08.2023 грошового забезпечення за невикористану відпустку за 2021, 2022 роки.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за невикористану відпустку за 2021, 2022 роки.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23 листопада 2023 року.

Суддя Е.О. Юрков