Справа № 200/19275/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року справа №200/19275/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року у справі № 200/19275/21 (головуючий суддя І інстанції Куденков К.О.), складеного у повному обсязі 18 лютого 2022 року у м. Слов`янськ Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Донецькій області, в якому просить:

зобов`язати нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 22.03.2021 по 27.08.2021 з урахуванням коефіцієнта коригування заробітної плати згідно з п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Державну екологічну інспекцію у Донецькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 23.03.2021 по 26.08.2021, з урахуванням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального процесуального права, просив суд скасувати судове та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

При цьому вказано, що суд першої інстанції помилково відкрив провадження у справі, оскільки позивачем не сплачено судовий збір.

Вказано, що в порушення вимог ст. 236 КЗпП України, судом визначається сума середнього заробітку.

При цьому, судом проігноровано знаходження позивача у період з 06.01.2021 по 27.08.2021 на обліку в міському центру зайнятості та отримання доходу.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 .

24 грудня 2020 року Державною екологічною інспекцією у Донецькій області видано наказ №321-о, яким звільнено ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу інструментально-лабораторного контролю Південного регіону Донецької області відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі № 200/577/21-а, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2021 року, задоволений частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу від 24 грудня 2020 №321-0, та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції у Донецькій області від 24 грудня 2020 №321-о про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу інструментально-лабораторного контролю Південного регіону старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Донецької області Державної екологічної інспекції у Донецькій області з 25 грудня 2020. Стягнуто з Державної екологічної інспекції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 грудня 2020 року у розмірі 66670,56 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У вказаному рішення суду зазначено, що рішення суду підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу інструментально-лабораторного контролю Південного регіону старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Донецької області Державної екологічної інспекції у Донецькій області та стягнення з Державної екологічної інспекції у Донецькій області середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 15910,02 грн (з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів).

Крім того, з рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року виливає, що середній заробіток за час вимушеного прогулу позивачу розраховано за період з 25.12.2020 по 22.03.2021.

Наказом Державної екологічної інспекції у Донецькій області від 27.08.2021 № 201-о скасований наказ від 24 грудня 2020 року № 321-о і поновлено позивача на посаді першого заступника начальника відділу інструментально-лабораторного контролю Південного регіону Донецької області старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Донецької області з 25 грудня 2020 року. Підставою зазначено рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.03.2021 і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2021 року у справі № 200/577/21-а.

Відповідно до п. 4 вказаного наказу вирішено виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, визначений судом у рішенні.

Доказів виплати позивачу заробітної плати (середнього заробітку) за період з 23.03.2021 по 26.08.2021 до суду не надано.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що внаслідок затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді, у відповідача виник обов`язок компенсувати позивачеві середній заробіток за час такої затримки.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги та зобов`язав екологічну інспекцію нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 23.03.2021 по 26.08.2021, з урахуванням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. ч. 2-3 ст. 14 КАС судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС негайно виконуються рішення суду, зокрема, про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно з ч. 2 ст. 372 КАС судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частина 7 ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачає, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Ст. 236 КЗпП України визначено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його проголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видання відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою-підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Аналіз положень ч. 3 ст. 371 КАС та ч. 7 ст. 235 КЗпП України зумовлює висновок, що судові рішення про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

За висновком Пленуму Верховного Суду України, викладеним в п. 34 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним із дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Негайним виконанням судового рішення є його виконання не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу оголошення рішення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадянина.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач від виконання обов`язку поновити позивача на посаді ухилявся до 27.08.2021 року, що має наслідком застосування передбаченої статтею 236 КЗпП України санкції.

Відтак, на думку суду, відповідач ухилявся від негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена ст. 236 КЗпП України, згідно з якою проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

З аналізу вищевказаних норм права слідує, що виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Як вже зазначалось, рішення Донецького окружного адміністративного суду в частині поновлення позивача на посаді виконано відповідачем 27.08.2021 року шляхом видання наказу, яким позивача поновлено на посаді з моменту звільнення.

При цьому в рішенні Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/577/21-а стягнуто з Державної екологічної інспекції у Донецькій області середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 15910,02 грн (з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів).

Крім того, з рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року виливає, що середній заробіток за час вимушеного прогулу позивачу розраховано за період з 25.12.2020 по 22.03.2021.

Відтак, рішення суду в частині негайного виконання не було виконано відповідачем у період з 23.03.2021 по 26.08.2021, відтак у позивача наявне право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за вказаний період на підставі ст. 236 КЗпП України.

При цьому ст. 236 КЗпП України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Добровільне виконання рішення суду боржником це його законодавчо встановлений обов`язок. Такий обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Відтак, посилання відповідача, що затримка виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді обумовлена поважними причинами є необґрунтованими.

Посилання відповідача, що судом першої інстанції не обраховано суму середнього заробітку судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки позивач в позові просила суд зобов`язати нарахувати та виплатити спірну суму, а не стягнути її, і з огляду на положення КАС України, суд не може виходити за межі позовних вимог.

Крім того, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання позивача на пропуск строку звернення до суду, оскільки відповідачем не оскаржено ухвалу про поновлення таких строків від 17 січня 2022 року (апеляційна скарга на яку подається разом із апеляційною скаргою на рішення суду).

При цьому, відповідачем не надано жодних заперечень та пояснень до суду першої інстанції щодо пропуску строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що не сплата позивачем судового збору за подання позовної заяви не може бути окремою підставою для скасування рішення суду по суті вимог.

Відтак, порушене право позивача внаслідок затримки виконання рішення суду про поновлення її на посаді підлягає відновленню шляхом зобов`язання Державну екологічну інспекцію у Донецькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 23.03.2021 по 26.08.2021, з урахуванням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року у справі № 200/19275/21 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року у справі № 200/19275/21 залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому п.2 ч.4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць