Справа № 560/3792/23
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3792/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

20 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права..

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.09.2023 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що старший солдат ОСОБА_1 проходить службу у Збройних сил України у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого водія відділення старших механізованих мостів інженерно-технічної роти, що підтверджується витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.06.2020 року №114.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.10.2021 № 211 на виконання наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 07.10.2021№147дск старший водій відділення механізованих мостів інженерно- дорожнього взводу інженерно-технічної роти Військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 з 12 жовтня 2021 року вибув у відрядження до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (в умовах польового виходу), у н.п. Соледар Донецької області.

Відповідно до довідок виданих Військовою частиною НОМЕР_2 від 05.08.2022 №313/отул/6140у (№ з/п 12), від 05.08.2022 №313/отул/6143у (№з/п 14), від 31.08.2022 №313/отул/6103у (№ з/п 10), позивач брав безпосередню участь у бойових (воєнних) діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 17.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022 та з 01.08.2022 по 21.08.2022.

Проте, за вказаний період позивачу було виплачено лише грошове забезпечення та 30 000 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 09.01.2023.

У зв`язку із наведеним, в інтересах позивача до відповідача було направлено адвокатський запит від 20.12.2022 року із проханням надати обґрунтовану відповідь про підстави і причини не нарахування та не виплати, щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди.

Листом відповідача від 20.01.2023 року № 76 було надано відповідь, в якій зазначено про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу в період з 24.02.2022 року по серпень 2022 року підвищеної додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень, передбаченої постановою КМУ від 28.12.2022 року № 168.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки в даному випадку позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, тому колегія суддів надає оцінку апеляційній скарзі відповідача в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022 та № 58/2023 від 06.02.2023, строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Вказана постанова набрала чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до копії довідки про нараховані та виплачені види грошового забезпечення позивача від 03.04.2023 346-00 позивачу з лютого 2022 року по серпень 2023 року щомісячно виплачувалась лише додаткова премія у розмірі 30000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що додаткова винагорода в сумі 100000,00 грн. виплачувалась позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, а саме за періоди з 17.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022 та з 01.08.2022 по 21.08.2022.

Колегія суддів наголошує, що відповідачем до суду першої інстанції були надані довідки згідно додатку №2 до доручення №912/з/з29 від 23.06.2022, як доказ того, що позивач брав безпосередню участь у бойових (воєнних) діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 17.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022 та з 01.08.2022 по 21.08.2022.

Проте, жодних доказів на підтвердження того, що за вказані дні позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду з розрахунку 100000,00 грн., визначену Постановою №168 на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано..

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання спірної додаткової винагороди за вказані дні служби з розрахунку 100000,00 грн., визначеного Постановою №168 на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. А тому суд, з метою відновлення порушеного права позивача на отримання належного розміру додаткової винагороди, вважає за потрібне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу спірної винагороди з розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за вказані періоди та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою №168 за вищевказані дні з розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Щодо інших періодів служби позивача, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні та представником не надано жодного доказу в підтвердження права позивача на отримання спірної додаткової винагороди у інших періодах.

Також, суд зазначає, що сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов, визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати накази про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.