Справа № 620/7657/23
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7657/23 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив:

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу із застосуванням для обрахунку грошового забезпечення жовтень і листопад 2016 року (за період з моменту неправомірного звільнення 14 грудня 2016 року по день ухвалення рішення судом 11 жовтня 2021 року) із урахуванням раніше невірно обрахованої суми судом по справі 620/6246/20;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 20000,00 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року закрито провадження у справі № 620/7657/23 в частині позовних вимог про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу із застосуванням для обрахунку грошового забезпечення жовтень і листопад 2016 року (за період з моменту неправомірного звільнення 14 грудня 2016 року по день ухвалення рішення судом 11 жовтня 2021 року), та з урахуванням раніше невірно обрахованої суми судом по справі 620/6246/20.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року закрито провадження у справі № 620/7657/23 в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн.

Не погоджуючись із ухвалою про закриття провадження в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн., позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини справи та неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Станом на 21 листопада 2023 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Закриваючи провадження у зазначеній частині позовних вимог у справі, суд першої інстанції зазначив, що вимога про відшкодування моральної шкоди хоча й була заявлена в одному провадженні з вимогами вирішити публічно-правовий спір, але провадження у справі № 620/7657/23 в частині вимог про вирішення публічно-правового спору закрито, то відповідно спір про відшкодування моральної шкоди підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив:

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу із застосуванням для обрахунку грошового забезпечення жовтень і листопад 2016 року (за період з моменту неправомірного звільнення 14 грудня 2016 року по день ухвалення рішення судом 11 жовтня 2021 року) із урахуванням раніше невірно обрахованої суми судом по справі 620/6246/20;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 20000,00 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрити провадження у справі.

В подальшому, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року закрито провадження у справі № 620/7657/23 в частині позовних вимог про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу із застосуванням для обрахунку грошового забезпечення жовтень і листопад 2016 року (за період з моменту неправомірного звільнення 14 грудня 2016 року по день ухвалення рішення судом 11 жовтня 2021 року), та з урахуванням раніше невірно обрахованої суми судом по справі 620/6246/20.

Щодо позовної вимоги зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 20000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У справі, що переглядається, позивач, звертаючись до суду із позовом вказав на те, що йому завдано моральну шкоду. Разом з тим, у своєму позові ОСОБА_1 не ставить питання про визнання рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень неправомірними.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди врегульовано статтею 22 ЦК України, за змістом якої, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Шкода є сукупністю несприятливих особистих немайнових, а також майнових наслідків, що виникли у разі порушення суб`єктивних прав фізичної або юридичної особи. Вона є однією з умов або підстав виникнення обов`язку щодо її відшкодування. Категорія "шкода" тісно пов`язана з питаннями цивільно-правової відповідальності. Ця пов`язаність насамперед характеризується тим, що єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди, і саме наявність цих елементів встановлюється судом під час вирішення спору.

Для відшкодування збитків необхідно з`ясувати наявність всіх елементів цивільного правопорушення, а саме встановити факт наявності незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності, шкідливого результату такої поведінки (шкода), причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою, встановити розмір заподіяних збитків.

Отже, такий спір може мати лише приватно-правовий характер, що у свою чергу вказує на те, що він підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Суд в порядку адміністративного судочинства не уповноважений розглядати справи зі встановлення таких обов`язкових елементів цивільно-правової відповідальності, оскільки розгляд таких спорів передбачений лише у порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи те, що вимога про відшкодування моральної шкоди хоча й була заявлена в одному провадженні з вимогами вирішити публічно-правовий спір, але провадження у справі № 620/7657/23 в частині вимог про вирішення публічно-правового спору закрито, то відповідно спір про відшкодування моральної шкоди підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимогу позивача про стягнення моральної шкоди не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а тому наявні підстави про закриття провадження про відшкодування моральної шкоди у даній справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для закриття провадження у справі у зазначеній частині.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Чаку Є.В.