Справа № 420/9902/22
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9902/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторії Миколаївни, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2022 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторії, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторії Миколаївни по наданні інформації ОСОБА_1 відповідно до запиту на інформацію від 13.07.2022 року щодо надання копій трьох витягів з ЄРДР відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2022 року у справі № 522/3646/22; зобов`язання Одеську обласну прокуратуру надати копії трьох витягів з ЄРДР відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2022 року у справі № 522/3646/22.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2022 справу передано для розгляду судді Одеського окружного адміністративного суду Цховребової М.Г.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 по справі №420/9902/22 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням виконувача обов`язки керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 №512 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №420/9902/22, у зв`язку з довготривалою відпусткою головуючого судді Цховребової М.Г.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 справу передано для розгляду судді Одеського окружного адміністративного суду Танцюрі К.О.

Ухвалою суду від 18.09.2023 прийнято до провадження справу та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що 13 липня 2022 року він звернувся до Одеської обласної прокуратури із запитом на інформацію, у якому повідомляв, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2022 року у справі № 522/3646/22 скарга адвоката Єрмолатіна В.І. в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задоволена. Вказаним рішенням, як вказав позивач, зобов`язано уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури виконати вимоги ст. 214 КПК України, а саме: внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості викладені заяві ОСОБА_1 від 18.02.2022 року та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Позивач зазначив, що ухвала слідчого судді від 11 квітня 2022 року у справі № 522/3646/22 отримана Одеською обласною прокуратурою 13 квітня 2022 року, однак на даний час жоден із трьох витягів з ЄРДР відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді запитувачем інформації не отримано. 14.07.2022 позивачем за № 27-484вих-22 від 13.07.2022 отримано від Одеської обласної прокуратури повідомлення, із змісту якого слідує, що розглядатиметься запит на інформацію в порядку, передбаченому КПК України, з урахуванням вимог ст.12 Закону України « Про звернення громадян», який не існує. Позивач, посилаючись на норми діючого законодавства зазначив. що ненадання відповідачем позивачу запитуваної інформації є порушенням його конституційного права, передбаченого статтю 34 Основного Закону, яка встановлює, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, а відновленням порушеного права на отримання інформації позивач вважає визнання у судовому порядку протиправною бездіяльність начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторії Миколаївни та зобов`язання Одеської обласної прокуратури надати запитувану інформацію.

28.09.2023 до суду від Одеської обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач вказав, що 12.07.2022 на електронну пошту Одеської обласної прокуратури надійшов запит ОСОБА_1 (датований ним 11.07.2022) про надання копій трьох витягів з ЄРДР відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 у справі № 522/3646/22 та вказаний документ зареєстровано 12.07.2022 в Інформаційній системі СЕД за вхідним номером 25340-22. Вивченням змісту вказаного запиту, а також даних Інформаційної системи СЕД Одеської обласної прокуратури встановлено, що ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 у справі № 522/3646/22 надходила до обласної прокуратури та перебувала на виконанні в управлінні процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури. Відповідач вказав, що на виконання вказаної ухвали слідчого судді обласною прокуратурою 20.04.2022 зареєстровано кримінальне провадження № 0000101, про що листом № 1/1/3-572вих-22 від 20.04.2022 повідомлено Приморський районний суд м. Одеси та ОСОБА_1 . Відділом організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури 13.07.2022 за № 27-477вих-22 ОСОБА_1 своєчасно надано проміжну відповідь, якою повідомлено про подальший порядок розгляду його звернення. У зв`язку з цим, як вказав відповідач, подальший розгляд вказаного звернення доручено другому відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської області. В цей же день, як вказав відповідач, звернення через ІС СЕД та оригінал звернення ОСОБА_1 відділом документального забезпечення обласної прокуратури передано для розгляду по суті до другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської області та за результатами розгляду вказаного звернення заявнику надано відповідь, в тому числі і запитуєму копію витягу з ЄРДР, про що свідчить проставлений штамп із зазначенням дати надсилання на його копії. Також, відповідач звернув увагу на те, що у своїй позовній заяві ОСОБА_1 визначає свій статус у кримінальному провадженні, як потерпілий, тобто є стороною (учасником) кримінального провадження та користується процесуальними правами передбаченими ст. 56, 220, 221 КПК України, через це, позивач і посилається на положення ст. 2 КПК України, якою визначено завдання кримінального провадження. Проте, права учасників процесу реалізується виключно в порядку встановленим діючим КПК України, а не через положення Закону України «Про доступ до публічної інформації». З урахуванням викладеного, як вказав відповідач, начальником відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів обласної прокуратури Торган-Мосійчук В.М. було визначено порядок розгляду документу поданого ОСОБА_1 відповідно до вимоги діючого законодавства, через що вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. При цьому, відповідач наголосив, що начальник відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук В.М. не є належним відповідачем у вказаній справі за позовом ОСОБА_1 . Разом з тим, поданий 12.07.2022 ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури документ про надання витягу з ЄРДР відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 у справі № 522/3646/22 розглянуто Одеською обласною прокуратурою по суті протягом однієї доби та вимогу заявника щодо надання витягу з ЄРДР задоволено у повному обсязі, про що його належним чином повідомлено (про що зазначено вище). Щодо вимоги про зобов`язання Одеської обласної прокуратури надати копії трьох витягів з ЄРДР відповідно до резолютивної частин ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 11.04.2022 у справі № 522/3646/22, то, як вказав відповідач, обласною прокуратурою, позивачу двічі направлялись витяги з ЄРДР по ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 № 522/3646/22 (лист № 31/1/3-572вих-22 від 20.04.2022 та відповідь № 31/1/2-863вих-22 від 13.07.2022).

04.10.2023 до суду від відповідача, начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторії Миколаївни, надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказала, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач вказала, що порядок отримання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано виключно чинним кримінальним процесуальним кодексом та відповідно інформаційний запит ОСОБА_1 був вирішений як звернення в порядку, передбаченому КПК України, з урахуванням вимог ст.12 Закону України «Про звернення громадян». З урахуванням викладеного, як вказав відповідач, відділом організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури 13.07.2022 № 27-477вих-22 ОСОБА_1 своєчасно надано проміжну відповідь, якою повідомлено про подальший порядок розгляду його звернення та подальший розгляд вказаного звернення доручено відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської області. Відповідач вказала, що в цей же день, звернення через ІС СЕД та оригінал звернення позивача відділом документального забезпечення обласної прокуратури передано для розгляду по суті до другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської області та за результатами розгляду вказаного звернення ОСОБА_1 відповідь, у тому числі і запитуєму копію витягу з ЄРДР. Враховуючи викладене та те, що начальник відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Одеської обласної прокуратури із запитом на інформацію від 11.07.2022 в якому вказав, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2022 року у справі № 522/3646/22 скарга адвоката Єрмолатіна В.І. в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволена; зобов`язано уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури виконати вимоги ст. 214 КПК України, а саме: внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості викладені в заяві ОСОБА_1 від 18.02.2022 року та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заявник у вказаній заяві вказав, що ухвала слідчого судді від 11 квітня 2022 року у справі № 522/3646/22 отримана Одеською обласною прокуратурою 13 квітня 2022 року та на даний час жоден із трьох витягів з ЄРДР відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді запитувачем інформації не отримано. Заявник просив надати на адресу електронної пошти копії трьох витягів з ЄРДР відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2022 року у справі №522/3646/22(а.с.10).

Листом начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган - Мосійчук Вікторією Миколаївною від 13.07.2022 №27-484ВИХ-22 надано відповідь, що інформаційний запит буле вирішений в порядку, передбаченому КПК України з урахуванням вимог ст.12. Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з п. п. 3, 4 ч.1 ст. 1 Закону України Про інформацію інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший суб`єкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Приписами ст. 5 Закону України Про інформацію передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 Закону України Про інформацію, право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Закон України Про доступ до публічної інформації визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно статті 1 Закону України Про доступ до публічної інформації публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Отже, законодавцем відокремлено поняття інформації та публічної інформації.

Статтею 2 Закону України Про доступ до публічної інформації визначено, що його дія не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також, на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України Про доступ до публічної інформації право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Статтею 5 Закону України Про доступ до публічної інформації встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону України Про доступ до публічної інформації визначено перелік суб`єктів відносин у сфері доступу до публічної інформації якими є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України Про доступ до публічної інформації, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України Про доступ до публічної інформації, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України Про доступ до публічної інформації, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 20 Закону України Про інформацію встановлено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо (стаття 29 Закону України Про інформацію).

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Приписами ст. 6 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладеними в постанові від 29 вересня 2016 року № 10 Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації, процесуальні закони (Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України) регламентують спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників відповідних процесів до інформації, створеної (одержаної) у ході (досудового) судового провадження.

Тобто, положення Закону Про доступ до публічної інформації не поширюються на доступ учасників кримінального провадження до отримання інформації або документів, створених у ході здійснення досудового розслідування.

Пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України установлено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У частині другій статті 214 КПК України, зокрема, передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином, інформацією, яка містить таємницю досудового розслідування, є та, яку було створено або одержано відповідачем у кримінальному провадженні після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Доступ до такої інформації мають учасники кримінального провадження та інші особи.

Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 826/7244/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КПК України заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

При цьому, ст. 221 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії. Ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, що містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі досудового розслідування, здійснюється шляхом надання доступу до них або надання електронних копій чи примірників таких матеріалів.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що КПК України є спеціальним законом, який встановлює порядок отримання заявником у кримінальному провадженні копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та порядок ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

При цьому, бездіяльність відповідача щодо ненадання копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може бути предметом судового розгляду за правилами адміністративного судочинства, а відповідно, суд не може надавати оцінку правомірності дій чи бездіяльності відповідачів.

Суд зазначає, що спори стосовно виконання органами слідства та прокуратури владних процесуальних функцій не належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки такі спори не пов`язані із здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури до суду має здійснюватися в порядку, встановленому КПК.

Велика Палата Верховного Суду у п.16 Постанови від 29 квітня 2020 року у справі №826/2106/17 зазначила, що у межах кримінального провадження, яке складається зі стадій досудового розслідування і судового провадження, під час здійснення процесуальних дій у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, здобуваються, фіксуються й оформляються відомості та документи про фактичний й юридичний склад діяння, яке посягає на об`єкти захисту права.

Проте, відомості про кримінальне правопорушення (про злочин), обставини його скоєння, про процесуальні дії у зв`язку із вчиненням такого діяння, про конкретний склад суб`єктів одного чи кількох кримінальних проваджень, про статус, права та обов`язки учасників таких відносин, про стадії та етапи кримінального провадження, про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, про порядок вчинення процесуальних дій, пов`язаних з наданням міжнародної правової допомоги на території України та оскарження рішення, дій чи без діяльності органів державної влади, їх посадових осіб у зв`язку з наданням такої допомоги та інші відомості, які охоплюються предметом кримінально-правового регулювання, за змістом, значенням, сферою виникнення та функціонування, за причинами виникнення, за правовим механізмом регулювання цих відносин, за способом і джерелами встановлення відомостей про вчинення забороненого нормами закону України про кримінальну відповідальність діяння, або виконання процесуальний дій у зв`язку із вчиненням діяння, не можуть ототожнюватися й охоплюватися загальним поняттям інформації в сенсі положень Закону № 2657-ХІІ.

Відомості і документи в кримінальному провадження - це конкретне індивідуально виражене знання чи річ про подію порушення об`єкта права, який перебуває під охороною кримінально-правової норми права. Ці відомості встановлюються спеціальними процесуальними засобами. За їх допомогою відбувається вирішення справи, під яким у кримінально-правовому значенні може розумітися встановлення наявності або відсутності події із зовнішніми і внутрішніми ознаками, які мають певне кримінально-правове значення, а також застосування до події відповідної правової норми через пізнання її шляхом тлумачення або аналогії.

Інформація про подію кримінально-караного діяння та його наслідки із джерела фактичних відомостей про якусь частину події набуває ознак джерела доказу після перетворення, трансформації цієї інформації шляхом застосування процесуальних дій, передбачених КПК України.

Процесуальні дії провадяться в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом. Вони провадяться за наявності для цього відповідних підстав та передумов, передбачених законом. Вони не можуть провадитися за межами кримінального провадження. Сторона обвинувачення не повинна порушувати права особи, щодо якої здійснюється процесуальна дія. Особа, яка вважає, що під час досудового розслідування, яке провадиться на території України, або під час здійснення процесуальної дії у зв`язку з вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10 частини першої статті 3 КПК України), має право оскаржити рішення, дія чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування до суду.

При цьому, суд враховує під час прийняття рішення у справі, що листом начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган - Мосійчук Вікторією Миколаївною від 13.07.2022 №27-484ВИХ-22 надано відповідь, на запит ОСОБА_3 , від 11.07.2022, що інформаційний запит буде вирішений в порядку, передбаченому КПК України з урахуванням вимог ст.12. Закону України «Про звернення громадян».

Водночас, Одеською обласною прокуратурою, ОСОБА_4 двічі направлялись витяги з ЄРДР по ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 № 522/3646/22, що підтверджується листами № 31/1/3-572вих-22 від 20.04.2022(а.с.55) та відповідь № 31/1/2-863вих-22 від 13.07.2022(а.с.50).

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.