Справа № 240/25686/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/25686/23

категорія 106000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у якому просить:

- визнати протиправними дії 6 відділу Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (який у зв`язку з адміністративною реформою (укрупненням районів до чотирьох) у Житомирській області та проведенням реорганізації військкоматів відноситься до ІНФОРМАЦІЯ_1 ), викладені у листі № 6/2041 вад 03.08.2023 про відмову у наданні мені, ОСОБА_1 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати 6 відділ Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки повторно розглянути питання про надання мені, ОСОБА_1 , відстрочки від призову на військову службу за моєю заявою вхідний номер №3220 від 28.07.2023.

В обґрунтування позову вказує, що звернувся до 6 відділу Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з заявою про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дану заяву я обґрунтував та долучив у якості додатків копії документів, а саме; копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 , копію довідки про надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі, копію акту проведення обстеження сім`ї та інші докази. Вказує, що 04 серпня 2023 року отримав лист № 6/2041 від 03.08.2023 яким відмовлено у наданні такої відстрочки у зв`язку з тим, що не встановлено факт відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за громадянкою ОСОБА_2 .. Таку відмову вважає протиправною. Просить позов задовольнити.

Суддя своєю ухвалою від 04.09.2023 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 25.10.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що факт відсутності інших осіб, які можуть здійснювати постійний сторонній догляд за громадянкою ОСОБА_2 1939 р.н. має юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків у Вас визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Зазначає, що виходячи з положень чинного законодавства, громадянин ОСОБА_1 станом на 17.10.2023 не перебуває на військовому обліку в шостому відділі Житомирського районного ТЦК та СП, який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці за місцем проживання позивача. Та, оскільки військовозобов`язаний повинен особисто надавати органам, в яких він перебуває на військовому обліку документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (пп.8 п.1 Правил військового обліку), а позивач не перебуває на військовому обліку, то надання відстрочки позивачу шостим відділом Житомирського РТЦК та СП є неможливим, оскільки буде суперечити чинному законодавству.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що зареєстроване місце проживання позивача: м.Луганськ. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою у якій просив надати "відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації". У заяві зазначає, що із 24.02.2022 проживає разом зі своєю бабусею, яка є людиною похилого віку та має когнітивні порушення; перебуває на обліку в гуманітарному відділі Пулинської селищної ради осіб, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; згідно Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки зайняті постійним доглядом за особою, яка за висновком МСЕК або ЛКК закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду (а.с.6-8).

Листом від 03.08.2023 №6/2041 Житомирський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив ОСОБА_1 про наступне: "Факт відсутності інших осіб, які можуть здійснювати постійний сторонній догляд за громадянкою ОСОБА_2 1939 р.н. має юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків у Вас визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Для задоволення Вашої заяви щодо надання відстрочки необхідно встановити факт відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за громадянкою ОСОБА_2 , що підлягає встановленню в порядку окремого провадження. У разі отримання такого судового рішення Ви можете підготувати відповідний пакет документів та повторно звернутися з заявою щодо надання відстрочки згідно абзацу дванадцятого частини першої статті 23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Також хотілось би нагадати, що відповідно до положень ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни, серед іншого, зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період." (а.с. 6).

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року строк дії воєнного часу продовжувався.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України:

1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України): приписані до призовних дільниць; які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

2) на військовий облік військовозобов`язаних:

військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

За приписами ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487

Відповідно до п. 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пп. 8 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів») призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З урахуванням зазначеного, суд погоджується з відповідачем, що надання облікових даних, проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби та призов громадян на військову службу під час мобілізації, згода військовозобов`язаного не передбачена, оскільки це є їх обов`язком, що визначено наведеним законодавством України.

Відповідач стверджує, що позивач після зміни місця проживання, в порушення вимог ч. 5 ст. 33, п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», пп. 1, 6-8, 10 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 р. не прибув для постановки на військовий облік військовозобов`язаних за місцем проживання, у зв`язку з чим не визначено ступеня придатності до військової служби, не оформлений військово-обліковий документ військовозобов`язаного, що перешкоджало ввести відомості позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Судом при розгляді адміністративної справи встановлено відсутність доказів, що позивач перебуває на обліку у відповідача в якості військовозобов`язаного.

Відповідно до п. 19 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з п. 4 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» громадяни, які ухиляються від військового обліку, навчальних (перевірочних) або спеціальних зборів, від призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, несуть кримінальну відповідальність.

Таким чином, порушення військовозобов`язаними вимог правил військового обліку має наслідком настання відповідальності згідно із законом.

При цьому, суд зазнає, що порушення позивачем вимог правил військового обліку може мати наслідком настання відповідальності, однак це не може бути підставою для не розгляду по суті його заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Звертаючись до відповідача із заявою, позивач вказує, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки зайняті постійним доглядом за особою, яка за висновком МСЕК або ЛКК закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду (а.с.6-8).

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що до заяви про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивач додав копії: паспорту заявника; паспорту бабусі ОСОБА_2 ; пенсійного посвідчення ОСОБА_2 ; РНОКПП заявника та ОСОБА_2 ; довідки про надання статусу про надання соціальних послуг з догляду; акту проведення обстеження сім`ї; довідки про склад сім`ї; витягу з протоколу засідання комісії; висновку про наявність когнітивних порушень; Окрім того, позивачем до заяви додано довідку ВПО заявника (а.с. 8).

За наслідком розгляду такої заяви відповідач повідомив заявника, що "Для задоволення Вашої заяви щодо надання відстрочки необхідно встановити факт відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за громадянкою ОСОБА_2 , що підлягає встановленню в порядку окремого провадження. У разі отримання такого судового рішення Ви можете підготувати відповідний пакет документів та повторно звернутися з заявою щодо надання відстрочки згідно абзацу дванадцятого частини першої статті 23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»."

Суд зауважує, що додані ОСОБА_1 до заяви від 28.07.2023 "Про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації" документи не містять інформацію про відсутність інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , яка за висновком лікарсько-консультативної комісії КНП "ЦПМСД" Пулинської селищної ради (а.с. 9) потребує постійного стороннього догляду.

До суду позивачем надано й інші документи, ніж ті, що додавались ним до заяви про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, які, на переконання позивача, свідчать про відсутність інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 .

Однак, оцінка інформації, що відображена у таких документах, не надавалась відповідачем при розгляді заяви ОСОБА_1 , не була врахована при відмові у задоволенні його заяви від 28.07.2023, а тому в межах спірних правовідносинах їх зміст не є належним доказом при розгляді даної адміністративної справи.

З урахуванням встановлених під час розгляду адміністративної справи обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Т.Бульби-Боровця, 21, м.Житомир,1003, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук