Справа № 160/18823/21
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 160/18823/21

адміністративне провадження № К/990/30792/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №160/18823/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2023 (головуючий суддя Лукманова О.М., судді: Божко Л.А., Дурасова Ю.В.),

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу від 06.02.2021, від 07.02.2019 та припинення винесення вимог про сплату боргу (недоїмки) з того самого предмету і з тих самих підстав.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2023 позивачу відмовлено у відкритті апеляційного провадження на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2022.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 у межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03.10.2023 відкрито касаційне провадження у справі №160/18823/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 20.11.2023 розгляд справи призначено у порядку письмового провадження на 21.11.2023.

Касаційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.

Верховний Суд, на підставі встановлених фактичних обставин справи, з`ясував наступне.

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу № Ф-11550-53/64 У від 06.02.2021, вимогу про сплату боргу № Ф-11550-53/64 У від 07.02.2019 та припинити винесення вимог про сплату боргу (недоїмки) з того самого предмету і з тих самих підстав.

Рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Зобов`язано ОСОБА_1 у строк десяти днів з моменту отримання ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, надавши до суду апеляційної інстанції: докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою; докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 1362,00грн.

Ухвалою апеляційного суду відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою та визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 у справі № 160/18823/21.

Вважаючи рішення суду апеляційної інстанції таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права, позивач звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, у якій просить ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження скасувати, а справу передати для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач посилається на неврахування апеляційним судом тієї обставини, що судом першої інстанції порушено положення статті 251 КАС України, - не надіслано позивачу копію судового рішення, тим самим, суд апеляційної інстанції недотримався пункту 1 частини другої статті 295 КАС України, яка регламентує право учасника справи на поновлення строку на апеляційне оскарження з моменту вручення йому судового рішення. Як вважає позивач, така правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 22.06.2020 у справі №380/761/20, від 07.07.2020 у справі №120/4298/21-а.

Відповідач не скористався правом заперечити проти доводів касаційної скарги. У свою чергу, ненадання відзиву не перешкоджає розгляду справи у порядку касаційного провадження.

Верховний Суд, переглянувши ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Зміст наведеної норми свідчить, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду першої інстанції від 31.03.2022 у задоволенні позову відмовлено.

26.06.2023 за допомогою засобів поштового зв`язку позивач звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції. Разом з апеляційною скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказано, що строк порушено з підстави неможливості вчасно отримати копію рішення суду.

Суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження у цій справі, виходив з того, що вказані відповідачем обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані неповажними.

Як слідує з оскаржуваного судового рішення, апеляційний суд вказав, що на виконання ухвали суду від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження. У заяві останній обґрунтовує підстави порушення строку подання апеляційної скарги, зазначає, що строк порушено у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не виконав свій обов`язок та не надіслав йому копію рішення, позивач рішення отримав 25.05.2023.

Суд апеляційної інстанції констатував, що позивачем не надано належних та прийнятних доказів на підтвердження обставин, що завадило подати апеляційну скаргу раніше ніж 26.06.2023. Обґрунтування підстав подання апеляційної скарги з порушенням відведеного строку не надано.

Як встановив апеляційний суд, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 надіслане судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 31.03.2022, оприлюднене 01.04.2022. З цього дня рішення суду у загальному доступі, у тому числі позивач міг цікавитись результатом розгляду його позову.

На переконання апеляційного суду, обов`язок дізнатися про результат розгляду справи лежить на учасниках справи.

Колегія суддів не може погодися із таким висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Порядок вручення судового рішення регламентований статтею 251 КАС України, відповідно до якого учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Отже зазначеною нормою права визначено обов`язок суду повідомляти учасників справи про результат розгляду справи шляхом надіслання на їх електронну чи поштову адресу копії судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Верховний Суд встановив, що у матеріалах справи відсутні докази того, що судом першої інстанції надсилалось судове рішення рекомендованим листом із повідомленням про вручення за результатом розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без участі представників сторін.

Як вбачається, позивач вжив заходів щодо отримання судового рішення шляхом реалізації права ознайомлення адвоката з матеріалами справи 25.05.2023. Водночас, суд апеляційної інстанції вказав, що 26.06.2023 за допомогою засобів поштового зв`язку позивач звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд посилався на те, що сторона по справі повинна бути обізнаною та проявляти зацікавленість ходом розгляду. Вказану позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 07.02.2019 у справі №200/18523/15-а та у постанові від 08.12.2022 року у справі №160/7319/18.

Враховуючи позицію Верховного Суду, апеляційний суд залишив поза увагою, що у справі №160/7319/18 копію рішення суду першої інстанції податковим органом отримано 30.06.2021, а повторна апеляційна скарга подана ним до суду 01.07.2022, тобто після закінчення річного строку з моменту одержання копії оскаржуваного рішення, обізнаності про його існування та зміст. Верховний Суд у цій справі вказав, що неможливо очікувати поки у сторони по справі чи зацікавленої особи з`явиться бажання оскаржити судове рішення, тим більше у разі, коли минуло три роки після його ухвалення та рік після отримання суб`єктом владних повноважень його копії.

Так само, апеляційний суд не врахував обставини у справі №200/18523/15-а, на підставі яких Верховним Судом сформовано відповідний висновок. Як установлено Судом, позивач по справі був реорганізований 30.03.2016, тоді як за виконавчим листом звернувся до суду першої інстанції лише 20.02.2017. Центральне об`єднане УПФУ України в м. Дніпрі необґрунтовано посилається на причину для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа як реорганізація юридичної особи. Колегія суддів Верховного Суду погодилась з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність доказів щодо необхідності поновлення строку пред`явлення виконавчого листа. Строк пред`явлення виконавчого листа пропущено Центральним об`єднаним УПФУ України в м. Дніпрі, яке є правонаступником УПФУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, без поважних причин.

Приймаючи до уваги факт оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суд апеляційної інстанції не врахував, що Верховним Судом у постанові від 25.02.2021 у справі №679/219/20, сформовано висновок, який полягає у тому, що оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень не скасовує обов`язку суду вчасно направляти копії судових рішень учасникам справи.

У справі, що розглядається Суд звертає увагу, що Кодексом адміністративного судочинства України визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним з яких є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень суду. Вказаний принцип полягає в тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень.

Слід враховувати, що основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Поряд з цим, Суд наголошує, що згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Касаційний суд відзначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Суд наголошує, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Колегія суддів вважає правильним вказати, що у цій справі обставини належить оцінювати у сукупності, гарантувавши доступ до правосуддя особам, які вважають, що їхнє право порушене, і які діяли добросовісно, при цьому, такі особи повинні належним чином обґрунтувати свою процесуальну поведінку.

Таким чином, оскільки оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції позбавляє позивача права на апеляційне оскарження судового рішення і, як наслідок, перешкоджає подальшому руху судової справи, то вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 341, 349, 353, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2023 у справі №160/18823/21 скасувати.

Справу №160/18823/21 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

І.Я. Олендер

Судді Верховного Суду