Справа № 420/25088/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.,

секретар Церковний В.Я.,

за участю:

представниці позивача Корнілкової Л.В.,

представника відповідача Половенко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №0275 від 27.04.2023 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну та №8312 від 27.04.2023 року про скасування посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 видану 17.08.2021 року громадянину Федеративної Республіки Нігерія - ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області поновити посвідку на постійне проживання громадянину Федеративної Республіки Нігерія - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги представниця позивача зазначила, що Сомезе Проспер Нвапаліебон є громадянином Федеративної Республіки Нігерія і у 2019 році прибув на територію України з метою навчання. У відповідності до чинного законодавства України та у зв`язку з укладенням шлюбу з громадянкою Республіки Молдова ОСОБА_2 , яка має посвідку на постійне проживання в Україні, зареєстрував місце проживання та проживав за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому було прийнято рішення №5630 від 27.07.2021 про надання дозволу на імміграцію та видана посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , дата закінчення строку 16.08.2031. З початком війни позивач виїхав до країни свого громадянства. У липні 2023 року дізнався про скасування посвідки на постійне проживання та дозволу на імміграцію з підстав надання неправдивих відомостей відносно свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані рішення є протиправними, оскільки за вказаною адресою позивач проживав постійно, що підтверджується договором найма житла з власником квартири. Інших осіб у цьому приміщення ніколи не проживало. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник ГУ ДМС в Одеській області позовні вимоги не визнав та зазначив, що громадянину Федеративної Республіки Нігерія - ОСОБА_1 у 2021 році було надано дозвіл на імміграцію та видано посвідку на постійне проживання в Україні. У заяві про надання дозволу на імміграцію заявником під власний підпис зазначено місце проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_1 . З метою перевірки достовірності інформації, наданої Сомезе Проспер Нвапаліебон, Управлінням у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС в Одеській області ініційовано перевірку інформації щодо його місця проживання, в ході якої з виходом за вказаною адресою було встановлено, що позивач за вказаною адресою не проживає. В цій квартирі проживав громадянин України ОСОБА_3 , який в усній формі повідомив, що громадянин Нігерії ОСОБА_1 йому не знайомий і ніколи в квартирі не проживав. Встановлено, що у цій квартирі, яка має житлову площу 15 кв. метрів, а загальну 17,7 кв. метрів одночасно зареєстровано місце проживання 470 осіб, в тому числі 14 громадян Нігерії. Оскільки ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживав та не міг проживати, відповідно він надав неправдиву інформацію про місце свого фактичного проживання, то були прийняті рішення про скасування посвідки на постійне проживання та дозволу на імміграцію. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Громадянин Федеративної Республіки Нігерія - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 2019 році прибув на територію України з метою навчання та був зарахований студентом за освітньою програмою бакалавра з 17.09.2019 по 01.09.2023, денної форми навчання Національного Аерокосмічного Університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», що підтверджується довідкою від 17.09.2019 № 1595-уч. та отримав посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , строком дії до 31.09.2023, виданою 17.10.2019 ГУ ДМС в Харківській області.

03.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДМС в Одеській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну оскільки перебуває у шлюбі з іммігранткою (дружина - громадянка Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , видане 03.06.2021 Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_4 , видана 18.02.2020, орган видачі 5103).

В заяві про надання дозволу на імміграцію громадянин Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказав місце проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , про що надав довідку Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, відповідно до якої вказано, що зареєстрований у зазначеному місці проживання з 03.06.2021 по день надання довідки. (а.с.111)

27.07.2021 року ГУДМС в Одеській області складено висновок за яким клопотання громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про надання дозволу на імміграцію в Україну задоволено та надано дозвіл на імміграцію №5630 від 27.07.2021. В подальшому, 17.08.2021 його документовано посвідкою на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , дата закінчення строку 16.08.2031. (а.с. 46, 53)

09.04.2022 року, ОСОБА_1 та громадянка Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвали шлюб зареєстрований 03.06.2021 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а.с.163)

З метою перевірки достовірності інформації, наданої чотирнадцятьма громадянами Нігерії, які отримали згоду на реєстрацію місця проживання та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і Сомезе Проспер Нвапаліебон, Управлінням у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС в Одеській області ініційовано перевірку такої інформації відносно вказаних осіб.

За результатами перевірки з виходом за вказаною адресою, 12.10.2021 року посадовими особами ГУ ДМС в Одеській області було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає громадянин України ОСОБА_3 , який в усній формі повідомив, що квартиру АДРЕСА_2 , відповідно договору найму житлового приміщення він орендує з червня 2021 року. Також, ОСОБА_3 повідомив, що інформацією щодо проживання іноземців за вказаною адресою він не володіє, посилаючись на ст. 63 Конституції України від письмових пояснень відмовився, але надав договір оренди квартири, посвідчення особи громадянина України.

Згідно відповіді на запит ДМС України від 15.03.2023 року щодо видання довідок про реєстрацію громадян Нігерії, Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради надана відповідь, відповідно до якої станом на 22.03.2023 року за адресою АДРЕСА_1 значиться зареєстрованими 13 громадян Республіки Нігерія (за списком) серед яких і ОСОБА_1 (а.с.176)

Відповідно до листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 14.03.2023 року №94ел/01-09 за адресою АДРЕСА_1 значиться зареєстрованими 470 осіб (за списком).

27.04.2023 року ГУ ДМС в Одеській області складено висновок про скасування дозволу на імміграцію, ОСОБА_1 з підстав надання неправдивої інформації. (а.с.183-192)

Рішенням ГУ ДМС України в Одеській області №0275 від 27.04.2023 року на підставі п.1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» скасовано дозвіл на імміграцію громадянина Республіки Нігерія ОСОБА_1 .

Рішенням ГУ ДМС України в Одеській області №8312 від 27.04.2023 року на підставі пп. 1 п. 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання від 25.04.2018 року №321 скасовано посвідку на постійне проживання № НОМЕР_1 видану 17.08.2021 року громадянину Республіки Нігерія ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представницею позивача заперечується факт не проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою та надання неправдивих відомостей при поданні заяви. На підтвердження вказаного позивачем наданий договір оренди квартири з її власником, відомості про якого внесені до Єдиного реєстру речових прав. В той же час, представниця позивача вказує на те, що надані відповідачем докази про проживанням там іншої особи не є належними, оскільки представлений договір найма житла укладений з невідомою особою, яка не є власником та не є уповноваженою ним на такі дії.

Представник відповідача вважає, що Сомезе Проспер Нвапаліебон не проживав за вказаною адресою, надав неправдиву інформацію при поданні заяв на отримання дозволу на імміграцію та отриманні посвідки на постійне проживання, що зібрані дані свідчать про використання вказаного житла для протиправної імміграції в Україну та існуючої схеми реалізації таких намірів.

Таким чином, у цій справі суду необхідно встановити чи була неправдивою інформація надана ОСОБА_1 до ГУ ДМС в Одеській1 області, щодо свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 при поданні заяви на отримання дозволу на імміграцію.

При вирішенні спору суд враховує наступні приписи діючого законодавства.

Відповідно до ч. І ст.4 Закону Україну «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22.09.2011 року (далі Закон № 3773-УІ) іноземці та

особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про Імміграцію» іммігрувати

в Україну на постійне проживання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про імміграцію» (далі - Закон № 2491-ІІІ), імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - рішення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції та підпорядкованих йому органів, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Згідно з абзацом 6 статті 1 Закону № 2491-III посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 9 Закону України «Про імміграцію» заяви про надання дозволу на імміграцію подаються особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції.

Частиною п`ятою статті 9 Закону У країни «Про імміграцію» передбачено, що для надання дозволу на імміграцію до заяви додаються такі документи: 1) три фотокартки; 2) копія документа, що посвідчує особу; 3)документ про місце проживання особи; 4) відомості про склад сім`ї, копія свідоцтва про шлюб (якщо особа, яка подає заяву, перебуває в шлюбі); 5) документ про те, що особа не є хворою на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Пунктом 4 частини першої статті 10 Закону України «Про імміграцію» передбачено, що дозвіл на імміграцію не надається особам, які в заявах про надання дозволу на імміграцію зазначили свідомо неправдиві відомості чи подали підроблені документи.

Відповідно до статті 12 Закону № 2491-ІЙ дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо:

1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і

Вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському

порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян

України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

Згідно з пп.1 п. 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання від 25.04.2018 року №321, посвідка скасовується ДМС або територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі (серед іншого):

1) скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України Про імміграцію.

Вирішуючи питання про те, чи є неправдивою інформація зазначена позивачем у його заяві поданій для отримання дозволу на імміграцію про проживання за адресою АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що так, вона є неправдивою.

Висновки суду ґрунтуються на тих доказах, які надав суду відповідач щодо кількості зареєстрованих за вказаною адресою громадян (470 осіб), із них 14 громадян Нігерії, а саме: відповідь Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради надана відповідь, відповідно до якої станом на 22.03.2023 року за адресою АДРЕСА_1 значиться зареєстрованими 13 громадян Республіки Нігерія (за списком) серед яких і ОСОБА_1 (а.с.176); лист Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 14.03.2023 року №94ел/01-09 за адресою АДРЕСА_1 значиться зареєстрованими 470 осіб (за списком).

Крім того, суд враховує обставини викладені у службових записках, та Висновок ГУ ДМС від 27.04.2023 року про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 , яким встановлено, що за результатами перевірки місця проживання позивача із виходом за адресою встановлено, що він там не проживав.

З метою перевірки вказаних обставин, судом в якості свідка було допитано спеціаліста ГУ ДМС в Одеській області ОСОБА_5 , який безпосередньо здійснював перевірку з виходом за адресою АДРЕСА_1 .

Незважаючи на значний проміжок часу після перевірки, свідок чітко та послідовно пояснив і описав де він був, місце розташування квартири, деталі спілкування з особою, що там проживала та встановлені обставини. Так, ОСОБА_6 зазначив, що з квартири вийшов не громадянин Нігерії, а громадянин України ОСОБА_3 , який повідомив, один проживає у квартирі з червня 2021 року, інформацією щодо проживання іноземців за вказаною адресою він не володіє, надав договір оренди квартири, посвідчення особи громадянина України, дозволив зняти їх копії, але посилаючись на ст. 63 Конституції України від письмових пояснень відмовився.

Суд вважає, що такі пояснення свідка, та складені за результатами перевірки службові записки є належними та допустими доказами, що підтверджують не проживання у квартирі за адресою АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 .

Суд відхиляє посилання представниці позивача на договір найму квартири (загальною площею 17,7 кв.м.) укладений її власником з позивачем, оскільки наявність зареєстрованих за вказаною адресою 470 осіб, (із них 14 іноземців), дає підстави погодитись з позицією відповідача, що ця квартира використовується з метою легалізації проживання іноземців в Україні, шляхом надання неправдивих відомостей про їх проживання в ній, що підтверджується сукупністю вищезазначених доказів.

Такі висновки підтверджуються вищезазначеними показами свідка ОСОБА_5 .

Щодо посилань представниці позивача на ті обставини, що договір найму житла наданий ОСОБА_3 укладений не уповноваженою особою, суд зазначає, що цей факт зовсім не впливає на встановлені судом обставини, а саме те, що позивач там не проживав, а відповідно надана ним інформація про протилежне є неправдивою.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки ГУ ДМС в Одеській області діяло в межах повноважень та у спосіб передбачений законом, а тому Рішення №0275 від 27.04.2023 року, яким на підставі п.1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» скасовано дозвіл на імміграцію та Рішення №8312 від 27.04.2023 року, яким на підставі пп. 1 п. 64 Порядку №321 скасовано посвідку на постійне проживання № НОМЕР_1 видану 17.08.2021 року громадянина Республіки Нігерія ОСОБА_1 є обґрунтованими та правомірними.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Керуючись ст. 242-248 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог громадянина Федеративної Республіки Нігерія - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №0275 від 27.04.2023 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну та №8312 від 27.04.2023 року про скасування посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 видану 17.08.2021 року - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст виготовлено та підписано 24.11.2023.

Суддя Попов В.Ф.

.