Справа № 804/2446/16
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2023 року Справа № 804/2446/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засідання Богащенко А.І.
представника відповідача Волошиної В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпластекологія» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
28.04.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпластекологія» (далі позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 25.05.2016, просить:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2016 позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №804/2446/16 та передано до розгляду судді Гончаровій І.А.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №804/2446/16 та справу призначено до судового розгляду.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишено без задоволення; постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 у справі №804/2446/16 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.06.2023 у справі №804/2446/16 касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області задоволено частково.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 у справі №804/2446/16 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
З 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України згідно з Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
06.07.2023 матеріали адміністративної справи №804/2446/16 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023, адміністративну справу №804/2446/16 розподілено судді Голобутовському Р.З.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 прийнято до свого провадження адміністративну справу №804/2446/16 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпластекологія» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Призначено адміністративну справу №804/2446/16 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпластекологія» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Підготовче засідання призначено на 08 серпня 2023 року о 10:30 год.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
08.08.2023 представником позивача подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.
У підготовче засідання, призначене на 08.08.2023, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено підготовче засідання на 05.09.2023.
08.08.2023 представником позивача подано до суду додаткові докази.
28.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за межами приміщення суду у справі №804/2446/16
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпластекологія" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за межами приміщення суду у справі №804/2446/16 - задоволено. Забезпечено участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпластекологія" - Талана Олександра Леонідовича, у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку.
05.09.2023 представником позивача подано до суду клопотання про долучення додаткових документів, в тому числі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень (а.с.85 т.5).
У підготовче засідання, призначене на 05.09.2023, з`явились представники сторін. Судом заслухано пояснення представників сторін та відкладено підготовче засідання на 03.10.2023.
У підготовче засідання, призначене на 03.10.2023, з`явились представники сторін. З метою надання часу для ознайомлення з поясненнями, судом відкладено підготовче засідання до 18.10.2023.
18.10.2023 представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.
До клопотання представником позивача додані заперечення на пояснення відповідача від 02.10.2023, в яких зазначено, що судові рішення у справах, в яких позивач був стороною, наведені виключно як доказ правомірної поведінки позивача із зазначеними в цих рішеннях контрагентами. Крім того, ці рішення наведені позивачем у зв?язку із встановленням зазначеними судовими рішеннями обставин виконання позивачем та його контрагентами відповідних договорів. Таким чином, наведення позивачем додаткових доказів у вигляді судових рішень у справах, стороною у яких був позивач, жодним чином не може вважатись зміною підстави позову, а є лише намаганням позивача чітко слідувати вимогам Кодексу адміністративного судочинства України в частині обов?язку сторін доводити обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Позивач вважає доводи відповідача щодо професійної правничої допомоги, на думку позивача, є передчасними та такими, що на цій стадії розгляду справи не підлягають наданню їм правової оцінки.
У підготовче засідання, призначене на 18.10.2023, з`явилась представник відповідача. Судом закрито підготовче засідання у справі та продовжено розгляд справи по суті в судовому засіданні, оголошено перерву до 31.10.2023.
У судове засідання, призначене на 31.10.2023, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено судове засідання на 07.11.2023.
07.11.2023 представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У судове засідання, призначене на 07.11.2023, з`явилась представник відповідача, підтримала обрану правову позицію.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
У період з 20.01.2016 по 09.02.2016 ГУ ДФС України у Дніпропетровській області було проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Укрпластекологія» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 за результатами якої було складено акт №67/04-36-22-07/34410050 від 16.02.2016 (далі акт перевірки) .
За результатами перевірки податковим органом було зроблено висновки про порушення підприємством:
- п.п.14.1.27, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.138.1, п.138.2 ст.138, п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток протягом перевіряємого періоду у сумі 1141775 грн.;
- п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ протягом перевіряємого періоду у загальному розмірі на 1251440 грн.
Відповідний висновок відповідачем зроблено з огляду на те, що на його думку, операції з придбання позивачем товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад» протягом перевіряємого періоду не підтвердженні реально, а надані позивачем в ході перевірки первинні документи за цими договорами не підтверджують реальності здійснення цих господарських операції, оскільки ці контрагенти позивача не мали можливості здійснювати господарські операції з позивачем у урахування часу, місця, надходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, у контрагентів позивача був відсутній управлінський та технічний персонал, основні кошти, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засобі і здійснення операцій з придбання товарів та послуг, а тому такі надані позивачем документи по господарським зобов`язанням із зазначеними контрагентами не можуть бути визнані належними первинними документами та не підлягають використанню для фінансового та податкового обліку, що свідчить про безпідставне віднесення підприємством протягом 2014р. до складу витрат підприємства витрат пов`язаних з придбанням товарі у контрагентів - ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад».
03.03.2016 відповідачем у справі на підставі акту перевірки №67/04-36-22-07/34410050 від 16.02.2016 були прийняті податкові повідомлення-рішення:
Вказані податкові повідомлення-рішення долучені до матеріалів справи представником позивача до клопотання, зареєстрованого 05.09.2023 (а.с.85, звортній бік а.с. 85 т. 5).
ТОВ «Укрпластекологія», не погодившись з висновками акту перевірки та прийнятими за результатами перевірки податковими повідомленнями-рішеннями, оскаржило їх в порядку адміністративного оскарження, але рішенням Державної фіскальної служби України від 22.04.2016 №9112/6/99-99-10-01-01-25 скарга була залишена без задоволення, а прийняті відповідачем 03.03.2016 податкові повідомлення-рішення залишені без змін
Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
Перевіркою встановлено взаємовідносини ТОВ «Укрпластекологія» з ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад ТСВ».
Як видно з матеріалів справи, 27.02.2014р. між ТОВ «Укрпластекологія» (покупець) та Приватною фірмою «Каскад ТСВ» (продавець) укладено договір поставки №270214, згідно з умовами якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар. Найменування товару: вторинні полімери в асортименті згідно із специфікацією (п.1.2 договору).
На виконання умов цього договору сторонами погоджено: специфікацію 1/1 (додаток до договору) на суму товару (відходи поліетилену, відходи плівки поліетиленової, відходи плівки поліетиленової стрейч) 471621 грн. з ПДВ; специфікацію 1/2 (додаток до договору) на суму товару (відходи поліетилену, відходи плівки стрейч, відходи плівки поліетиленової стрейч) 1166280 грн. з ПДВ.
За вказаним договором на адресу позивача у березні та квітні 2014 року було поставлено товар, що підтверджено видатковими накладними, копії яких залучені до матеріалів справи (том 1 а.с.153-185).
За наслідками проведеної господарської операції Приватною фірмою «Каскад ТСВ» виписано податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи (том 1 а.с.120-152).
Транспортування товару здійснено за замовленням ПФ «Каскад ТСВ» автомобілем Вольво НОМЕР_1 з причіпом АЕ 23-96 ХХ, про що складені товарно-транспортні накладні.
Розрахунок за договором здійснено у безготівковій формі, що підтверджено платіжними дорученнями.
19.06.2014р. між ТОВ «Укрпластекологія» (покупець) та ТОВ «Планум» (продавець) укладено договір поставки №190614, згідно з умовами якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар. Найменування товару, його асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру визначається у специфікації (п.1.2 договору).
На виконання умов цього договору сторонами погоджено: специфікацію 1/1 (додаток до договору) на суму товару (відходи поліетилену, відходи плівки поліетиленової, відходи плівки поліетиленової стрейч, стабілізатор УФ-3, миючий засіб) 755000 грн. з ПДВ.
За вказаним договором на адресу позивача у липні 2014 року було поставлено товар, що підтверджено видатковими накладними, копії яких залучені до матеріалів справи (том 2 а.с.1-16).
За наслідками проведеної господарської операції ТОВ «Планум» виписано податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи (том 1 а.с.239-254).
Транспортування товару здійснено за замовленням ТОВ «Планум» автомобілем Вольво ВВ 5971 ВТ з причіпом НОМЕР_2 , про що складені товарно-транспортні накладні.
За договором поступки права вимоги №030714 від 03.07.2014р., укладеного між ТОВ «Планум» (кредитор-1) та ТОВ «Інкаст Торг» (кредитор-2) кредитором-1 в повному обсязі передано до кредитора-2 право вимоги погашення зобов`язання за договором поставки №190614 від 19.06.2014р.
З матеріалів справи видно, що 01.09.2014р. між ТОВ «Укрпластекологія» (покупець) та ТОВ «Юкон Союз» (продавець) укладено договір поставки №01092014, згідно з умовами якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар. Найменування товару, його асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру визначається у специфікації (п.1.2 договору).
На виконання умов цього договору сторонами погоджено: специфікацію 1/1 (додаток до договору) на суму товару (стабілізатор УФ-3) 240000 грн. з ПДВ.
За вказаним договором на адресу позивача у вересні 2014 року було поставлено товар, що підтверджено видатковими накладними, копії яких залучені до матеріалів справи (том 2 а.с.40-43).
За наслідками проведеної господарської операції ТОВ «Планум» виписано податкові накладні №371 від 01.09.2014р., №372 від 02.09.2014р., №373 від 03.09.2014р., №374 від 04.09.2014р., копії яких містяться в матеріалах справи (том 2 а.с.36-39).
Транспортування товару здійснено за замовленням ТОВ «Юкон Союз» автомобілем МАЗ АЕ 1497 ЕТ, про що складені товарно-транспортні накладні.
Розрахунок за договором здійснено у безготівковій формі, що підтверджено платіжним дорученням №3263 від 05.09.2014р.
26.06.2014р. між ТОВ «Укрпластекологія» (покупець) та ТОВ «Пріоритет-ВЛ» (продавець) укладено договір поставки №260614, згідно з умовами якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар. Найменування товару, його асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру визначається у специфікації (п.1.2 договору).
На виконання умов цього договору сторонами погоджено: специфікацію 1/1 (додаток до договору) на суму товару (відходи поліетилену, відходи плівки поліетиленової, відходи плівки поліетиленової стрейч, стабілізатор УФ-3) 220000 грн. з ПДВ.
За вказаним договором на адресу позивача у липні 2014 року було поставлено товар, що підтверджено видатковими накладними, копії яких залучені до матеріалів справи (том 2 а.с.56-59).
За наслідками проведеної господарської операції ТОВ «Пріоритет-ВЛ» виписано податкові накладні №418 від 01.07.2014р., №419 від 01.07.2014р., №420 від 01.07.2014р., №421 від 01.07.2014р., копії яких містяться в матеріалах справи (том 2 а.с.52-55).
Транспортування товару здійснено за замовленням ТОВ «Пріоритет-ВЛ» автомобілем Рено НОМЕР_3 , про що складені товарно-транспортні накладні.
Розрахунок за договором здійснено у безготівковій формі, що підтверджено платіжним дорученням №3017 від 18.07.2014р.
28.02.2014р. між ТОВ «Укрпластекологія» (покупець) та ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» (продавець) укладено договір поставки №280214, згідно з умовами якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар. Найменування товару, його асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру визначається у специфікації (п.1.2 договору).
За вказаним договором на адресу позивача у березні, травні, червні 2014 року було поставлено товар, що підтверджено видатковими накладними, копії яких залучені до матеріалів справи (том 2 а.с.134-196).
За наслідками проведеної господарської операції ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» виписано податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи (том 2 а.с.72-133).
Транспортування товару здійснено за замовленням ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» автомобілем БАР НОМЕР_4 , про що складені товарно-транспортні накладні.
Розрахунок за договором здійснено у безготівковій формі, що підтверджено платіжними дорученнями.
12.05.2014р. між ТОВ «Укрпластекологія» (покупець) та ТОВ «Аландо-Трейдінг» (продавець) укладено договір №1205-11, згідно умов якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар вторинні полімери. Найменування товару, його асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру визначається у видаткових накладних (п.1.2 договору).
За вказаним договором на адресу позивача у серпні та вересні 2014 року було поставлено товар (плівка вторинна, оптичний відбілювач, стретч втор., стабілізатор УФ-3, миючий засіб), що підтверджено видатковими накладними, копії яких залучені до матеріалів справи (том 3 а.с.54).
За наслідками проведеної господарської операції ТОВ «Аландо-Трейдінг» виписано податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи (том 3 а.с.34-53).
Розрахунок за договором здійснено у безготівковій формі, що підтверджено платіжними дорученнями.
Представником позивача в ході судового розгляду справи пояснено, що зберігання придбаного товару здійснювалось ДП «Підприємство Солонянської виправної колонії №21», відповідно до договору зберігання №Г-57 від 01.02.2014р. На підтвердження пояснень позивачем надано: договір зберігання №Г-57 від 01.02.2014р.
За поясненням позивача вторинні матеріали були використовані та оптимізовані, як полімери-гранули, ДП «Підприємство Солонянської виправної колонії №21» (виконавець), відповідно до договору №Г-3 від 03.01.2014р. на надання послуг промислового характеру.
Під час оброблення придбаних у наведених контрагентів вторинних полімерів ТОВ «Укрпластекологія» використовувалось обладнання, яке передавалось виконавцю за договором оренди №10 від 04.01.2012р.
До пояснень позивачем надані: договір №Г-3 від 03.01.2014р., акти приймання-передачі вторинних полімерів, договір оренди №10 від 04.01.2012р.
Встановленими під час розгляду справи обставинами підтверджено отримання позивачем від контрагентів ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад ТСВ» товару 9 вторинні полімери в асортименті) на загальну суму 7508640 грн., а також їх використання у власній господарській діяльності. Отже, позивачем було повністю дотримано всіх вимог закону з реалізації права на податковий кредит та формування валових витрат. Вказані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи копіями первинних бухгалтерських документів.
Відповідачем також не було надано суду належних документальних доказів відсутності у ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад ТСВ» спеціальної податкової правосуб`єктності на момент укладення і виконання вказаних спірних правочинів, зокрема того, що ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад ТСВ» не були зареєстровані в якості платника податку на додану вартість або того, що його реєстрація платником податку на додану вартість була анульована у встановленому законом порядку.
Висновки суду засновані на результатах вивчення первинних документів бухгалтерського та податкового обліку позивача, внаслідок чого спростовується висновок перевірки в частині відсутності реального здійснення господарської операції.
В свою чергу висновки перевірки щодо виявлених порушень по контрагентам ТОВ ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад ТСВ» ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого порушення в частині завищення сум податкового кредиту, без будь-якого посилання на відсутність первинних документів або їх недоліки, та обґрунтовані наявною інформацією відносно ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад ТСВ».
Надаючи оцінку вказаним доводам податкового органу суд виходить з такого.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг (п. 198.3 ст. 198 ПК України).
Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Підпунктом 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку.
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1 ст. 44 ПК України). Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п. 138.1, 138.2 ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, зокрема, собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат. Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
При цьому п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Таким чином правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
В первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування витрат та податкового кредиту.
Суд зазначає, що доданими до суду первинними документами, дослідженими під час розгляду справи, підтверджено отримання позивачем від контрагентів ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад ТСВ» товару 9 вторинні полімери в асортименті) на загальну суму 7508640 грн., а також їх використання у власній господарській діяльності.
Про фіктивність складених документів податкового обліку не було зазначено Верховним Судом у постанові від 26.06.2023 у справі №804/2446/16 про направлення справи на новий розгляд.
Щодо посилань відповідача про порушення порядку заповнення товарно-транспортних накладних, суд вказує, що Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників. При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання товарно-матеріальних цінностей.
Окремі недоліки первинних документів, про які йдеться в акті перевірки, не є достатньою підставою для визнання господарських операцій такими, що реально не відбулися.
Щодо встановлених в ході перевірки даних про можливу відсутність трудових та матеріальних ресурсів, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Порушення вимог податкового законодавства з боку контрагента чи третьої особи тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру такого доходу, у зв`язку з чим висновки контролюючого органу про завищення суми податкового кредиту за господарськими відносинами з контрагентами ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад ТСВ» є безпідставними.
Суд вважає неправомірними посилання податкового органу в акті перевірки на відсутність у контрагентів позивача ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад ТСВ» необхідних умов для здійснення господарської діяльності, зокрема, відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів, відсутність складських та офісних приміщень, основних фондів, трудових ресурсів, як на підстави непідтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача, оскільки відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
До того ж податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати ними податку до бюджету, а тому якщо останні не виконали своїх зобов`язань щодо сплати податку або мінімізували свої податкові зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ за наявності факту реального вчинення господарських операцій, як у цій ситуації, та у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.08.2018 року у справі №820/8206/15.
Суд також відхиляє посилання контролюючого органу на аналіз інформації баз даних ДФС, яким встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) зазначеними контрагентами-постачальниками ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад ТСВ», оскільки товар реалізований позивачу підприємствами не придбавався, з огляду на те, що правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача з його безпосередніми контрагентами.
Наведена правова позиція узгоджується з викладеною у постанові Верховного Суду від 21.05.2018 року у справі №2а/0470/4526/12.
Відповідачем не спростовано факт наявності у позивача податкових накладних, які належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також те, що за цими накладними сплачено постачальнику у повному обсязі податок на додану вартість у складі вартості поставлених товарів, належним чином оформлені та здані усі декларації, як це узгоджується з положеннями Податкового кодексу України, та відповідно, свідчить про наявність у позивача права на включення до податкового кредиту сплачених сум податку на додану вартість.
При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само як і деякі помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних видно, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Аналогічна позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах у справах №822/1815/17 від 21.03.2018р., №804/939/16 від 20.03.2018р.
Також, суд зазначає, що формування підприємством податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.
Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини у справі БулвесАД проти Болгарії(заява № 3991/03). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2015 у справі №642/11332/14-к ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 205 ч.1 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот грн.)

У вироці зазначено, що ОСОБА_2 , з метою прикриття незаконної діяльності, без наміру здійснення статутної діяльності підприємства, 04 червня 2014 року придбав (шляхом внесення до статутного капіталу товариства майнового внеску) підприємство - товариство з обмеженою відповідальністю «Пріоритет - ВЛ» (код за ЄДРПОУ 391 19644).

Так, ОСОБА_3 , не маючи наміру займатися підприємницькою діяльністю, переслідуючи корисливу мету на отримання грошової винагороди та послуг у вигляді надання йому допомоги у зв`язку з отриманням в органах Міністерства доходів і зборів України ідентифікаційного номеру платника податків, в травні червні 2014 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, надав згоду невстановленій слідством особі на ім`я « ОСОБА_4 » та іншим невстановленим слідством особам на створення (придбання) підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю «Пріоритет - ВЛ».

У подальшому, ОСОБА_2 , видав довіреність невстановленій слідством особі на представництво інтересів ТОВ «Пріоритет - ВЛ» в органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях.

Також, перебуваючи в місті Дніпропетровську, за невстановленою слідством адресою, у приміщенні невстановленого слідством нотаріуса, ОСОБА_2 підписав заздалегідь підготовлені невстановленими слідством особами документи, а саме: протокол загальних зборів учасників ТОВ «Пріоритет - ВЛ» №3 від 04.06.2014 року; додаток до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Пріоритет - ВЛ» №3 від 04.06.2014 року, статут ТОВ «Пріоритет - ВЛ» від 04.06.2014 року; довіреність на представництво інтересів ТОВ «Пріоритет - ВЛ»; реєстраційні картки та інші документи.

Па підставі підписаних ОСОБА_5 статутних та установчих документів, 04 червня 2014 року державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб підприємців реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ГОВ «Пріоритет - ВЛ». Відповідні зміни проведено у зв`язку з придбанням громадянином ОСОБА_5 корпоративних прав на юридичну особу ТОВ «Пріоритет - ВЛ». Статут ТОВ «Пріоритет - ВЛ» зареєстровано державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Одеського міського управління юстиції 03.03.2014 року під №0061299. Відповідно до статутних документів ТОВ «Пріоритет -ВЛ» зареєстровано за адресою: 61067, м. Харків, вул. Сочинська, 69. Підприємство взято па податковий облік в Західній ОДПІ м. Харків ГУ Міндоходів у Харківській області 04.03.2014 року за №04.

Таким чином, ОСОБА_3 став формальним учасником (власником) та директором ТОВ «Пріоритет - ВЛ», не маючи при цьому наміру здійснювати заявлену у статуті фінансово-господарську діяльність зазначеного підприємства та усвідомлюючи той факт, що діяльність підприємства ТОВ «Пріоритет - ВЛ» буде носити незаконний характер, зокрема направлена на сприяння підприємствам реального сектору економіки в ухиленні від сплати податків, шляхом безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість підприємствам контрагентам, а також на вчинення «безтоварних» операцій направлених на переведення грошових коштів з безготівкової форми в готівкову.

Реєстрація ТОВ «Пріоритет - ВЛ» в органах державної влади, отримання необхідних реквізитів: назва, юридична адреса, дані директора підприємства та зразки його підпису, індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість, дала можливість невстановленій слідством особі на ім`я « ОСОБА_4 » та іншим невстановленим слідством особам, використати реквізити цього підприємства для здійснення незаконної діяльності, так як після реєстрації підприємства ОСОБА_3 передав реєстраційні документи ТОВ «Пріоритет - ВЛ» невстановленій слідством особі на ім`я « ОСОБА_4 » та іншим невстановленим слідством особам для незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість підприємствам реального сектору економіки.

У судовому засіданні Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 винним себе визнав повністю, розкаявся в скоєному.

Проаналізувавши вказаний вирок, суд зазначає, що у вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2015 у справі №642/11332/14-к відсутнє будь-яке підтвердження наявності фіктивних документів, складених за участю як позивача, так й інших контрагентів як ТОВ «Пріоритет ВЛ», так і ТОВ «Укрпластекологія».

У вироці Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2015 у справі №642/11332/14-к не надано оцінки законності чи незаконності, наявності підстав чи безпідставності формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємствами - контрагентами ТОВ «Пріоритет ВЛ».

Протилежне суперечило б правовому висновку Верховного Суду України, зробленому в постанові від 03.03.2016 у справі № 5-347кс15, а саме, визнання фізичної особи винуватою у вчинені злочину, передбаченого частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України не призводить автоматично до встановлення фактів незаконності формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємств контрагентами ТОВ «Пріоритет ВЛ».

Жодних доказів або посилань на те, що в червні 2014 року підприємство здійснювало фіктивну діяльність вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2015 у справі №642/11332/14-к не містить, відтак, не є належним доказом підтвердження нереальності господарської операції між позивачем та ТОВ «Пріоритет ВЛ».

У висновках Верховного Суду України, викладених у постановах за результатами розгляду справ №21-421а11, №826/8465/14, №21-5332а15, №21-1318а16, №21-2430а16, по суті, було перенесено вину директора (фізичної особи) за незаконну реєстрацію/перереєстрацію юридичної особи на юридичну особу, фактично виводячи останню за межі легальної господарської діяльності та ототожнюючи абсолютно різні категорії - фіктивне підприємство та фіктивне підприємництво. Це призвело до ситуації, коли хоча за факт придбання/перереєстрації підприємства був засуджений лише його директор, фіктивний статус став поширюватися на всю діяльність цього підприємства. Водночас на практиці непоодинокі випадки, коли підприємство, директор якого був визнаний винним за статтею 205 Кримінального кодексу України, реально функціонувало, забезпечуючи роботою реальних співробітників, реально придбаваючи / продаючи товари, сплачуючи податки тощо.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду також неодноразово висловлював позицію, що відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб (постанови від 04 червня 2020 року у справі № 340/422/19, від 10 липня 2020 року у справі № 120/4723/18-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 820/1379/16, від 17 вересня 2020 року у справі № 826/16705/17, від 20 жовтня 2020 року у справі № 806/705/15 тощо).

Отже, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Тому невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Указана правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 18 грудня 2018 року у справі №816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі №809/2918/13-а.

Положення статті 205 КК України закріплювали термін "фіктивне підприємництво", але таке вичерпувалося вже на етапі створення/придбання "фіктивного" підприємства та не охоплювало подальші господарські відносини такого суб`єкта господарювання з контрагентами.

Положення статті 551 "Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання" Господарського кодексу України визначає наявність перелічених ознак фіктивності як підставу для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, зокрема визнання реєстраційних документів недійсними. Водночас ця стаття та інші норми законодавства не містять згадок про автоматичну "фіктивність" всіх операцій з таким підприємством.

Відтак, вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2015 у справі №642/11332/14-к не свідчить про фіктивність всіх господарських операцій з моменту створення ТОВ «Пріоритет ВЛ».

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №160/3364/19 та ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2021.

Встановлення вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2015 у справі №642/11332/14-к факту, що фактично, діяльністю від імені ТОВ «Пріоритет ВЛ» здійснювали невстановлені слідством особи не впливає на зміст прав та обов`язків в сфері податкових правовідносин, зважаючи на те, що дійсний рух активів мав місце. Фактична передача права власності на товар свідчить про схвалення спірного правочину в формі мовчазної згоди (у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) ТОВ «Пріоритет ВЛ».

Ураховуючи аналіз кримінальної складової усіченого складу злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України, злочин фіктивного підприємництва вважається закінченим у момент реєстрації/перереєстрації юридичної особи, що не має нічого спільного з господарською діяльністю такої юридичної особи, зокрема підписанням первинних документів і сплатою податків.

Отже, факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, якщо іншими наданими доказами рух товару і зміни в активах / зобов`язаннях платника податків підтверджуються. Як наслідок, існує нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення та здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій з урахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

Норми матеріального права не можуть пов`язувати визнання ознак фіктивності юридичної особи з обов`язковою наявністю вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво.

Матеріали кримінального провадження стосовно посадових осіб контрагентів не є належними та допустимими доказами безтоварності операцій, якщо таким матеріалам не дана правова оцінка компетентним судом, що знаходить своє вираження, наприклад, у формі вироку у відповідному кримінальному провадженні.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другою якої визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Отже, обов`язковими для адміністративного суду є лише ті обставини вчинення спірних господарських операцій, які безпосередньо відображені у відповідних судових рішеннях.

Разом з тим, жодних фактів, які мають безпосереднє значення для надання висновку щодо діяльності господарюючих суб`єктів вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2015 у справі №642/11332/14-к не містить. Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Враховуючи викладене, а також той факт, що позивачем надані первинні документи по взаємовідносинах з ТОВ «Аландо-Трейдінг», ТОВ «Планум», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Пріоритет-ВЛ», ТОВ «Юкон Союз» та ПФ «Каскад ТСВ», які містять дані про фактично здійснені господарські операції та відображають їх економічну суть, позивач діяв розумно, добросовісно і з належною обачністю, не мав достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, в тому числі щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також підписів та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у спірній господарській операції, суд робить висновок про правомірність формування позивачем даних податкового обліку.

Таким чином, суд погоджується з позицією позивача щодо безпідставності нарахування податкових зобов`язань спірними податковими повідомленнями-рішеннями, з огляду на що вони підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 54511,54 грн, що документально підтверджується платіжними дорученнями від 18.05.2016 №7528, 19.05.2016 №7535, від 20.05.2016 №7566.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 54511,54 грн.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпластекологія» (вул. Дарницька, буд. 9А, м. Дніпро, 49083, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, № від 03.03.2016.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, № від 03.03.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпластекологія» судові витрати з оплати судового збору у сумі 54511 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот одинадцять) грн 54 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення суду складено 16.11.2023.

Суддя Р.З. Голобутовський