Справа № 520/6465/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 р.Справа № 520/6465/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 17.07.23 року у справі № 520/6465/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №82 від 17.02.2022.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області стосовно не врахування стажу і відповідної надбавки за стаж, автоматичних перерахунків пенсії, індексації при розрахунку поточної пенсії ОСОБА_1 та розрахунку суми боргу з 07.10.2009 відповідно до ст. 28 та ч.2 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату поточної пенсії та суми боргу з 07.10.2009, з урахуванням стажу роботи та надбавки за понаднормовий стаж відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, обчислених відповідно до відомостей трудової книжки позивачки, з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії та індексації, відповідно до ст.28 та ч.2 ст.42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на момент фактичної виплати пенсії, за винятком сплачених сум.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 року у справі №520/6465/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 набрало законної сили 06.04.2023 року.

ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в якій просила суд першої інстанції:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час виконання рішення від 25.10.2022, а саме:

- відповідач нарахував поточну пенсію позивачки в розмірі 4234, 00 грн. (дані з пенсійної справи станом на 25.06.2023, але протиправно не нарахував та не виплатив пенсію позивачки з 07.10.2009 по теперішній час;

- відповідач протиправно не виплачує пенсію на банківський рахунок позивачки в АТ "Ощадбанк" визначений позивачкою.

2) згідно до положень ч.ч.1 -3 ст.249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме зобов`язати відповідача:

- поновити та виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по теперішній час;

- здійснити виплату пенсії позивачки, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 07.10.2009 по теперішній час, на визначений нею банківській рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк".

3) зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення від 25.10.2022 у адміністративній справі №520/6465/22.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що пенсійний орган нарахував поточну пенсію позивачці в розмірі 4234,00 гривень (дані з пенсійної справи станом на 25.06.2023), але протиправно не нарахував та не виплатив пенсію позивачки за період з 07.10.2009 по теперішній час; відповідач протиправно не виплачує пенсію на банківський рахунок позивачки в АТ Ощадбанк, визначений позивачкою. Зазначає, що з даних з пенсійної справи позивачки станом на 25.06.2023 слідувало, що на виконання рішення суду від 25.10.2022 відповідач вчинив протиправну бездіяльність, а саме, не відновив виплату нарахованої пенсії позивачки за період з 07.10.2009 по теперішній час на вказаний нею рахунок № НОМЕР_1 в АТ Ощадбанк.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 року у задоволенні заяви позивача відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу (за підписом її представника ОСОБА_2 ), в якій остання просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 року у справі №520/6465/22, визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час виконання рішення від 25.10.2022, а саме: відповідач нарахував поточну пенсію позивачки в розмірі 4234,00 грн. (дані з пенсійної справи станом на 25.06.2023, але протиправно не нарахував та не виплатив пенсію позивачки з 07.10.2009 по теперішній час; відповідач протиправно не виплачує пенсію на банківський рахунок позивачки в АТ "Ощадбанк" визначений позивачкою. Згідно положень ч.ч.1-3 ст.249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме зобов`язати відповідача: поновити та виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по теперішній час; здійснити виплату пенсії позивачки, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 07.10.2009 по теперішній час, на визначений нею банківській рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк". Зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення від 25.10.2022 у адміністративній справі №520/6465/22.

В обґрунтування вимог скарги посилається на помилковість прийняття оскаржуваної ухвали на підставі безпідставного та протиправного висновку суду першої інстанції. Вважає, що вказана ухвала суду суперечить правовим позиціям та висновкам Верховного Суду. Зазначає, що протиправна та дискримінаційна бездіяльність відповідача змусила позивачку звернутися до суду з заявою в порядку ст.382 та ст.383 КАС України. Вважає, що її права людини та громадянина, гарантовані законодавством України, мають бути не теоретичними та ілюзорними, а ефективними на практиці. Зазначає, що право на рівність, а саме на недискримінацію, є однією з основ сучасної демократії і одним з важливих міркувань, якими відповідач знехтував під час здійснення ним владних повноважень, на виконання рішення суду від 25.10.2022, коли станом на теперішній час відповідач не відновив виплату раніше призначеної пенсії позивачки з 07.10.2009 року, всупереч зобов`язанням, вказаним в рішенні суду від 25.10.2022; відповідач відмовляється перераховувати пенсію позивачки на визначений нею банківський рахунок у міжнародному форматі №иА5428242 відкритий в АТ Ощадбанк у зв`язку з тим, що позивачкою відкрито поточний рахунок в АТ Ощадбанк за межами Харкова та Харківської області, стверджуючи, що позивачка особа похилого віку - 83 років., постійно проживаюча в Ізраїлі, повинна, не звертаючи увагу на стан свого здоров`я та бомбардування, напади та удари по мирному населенню, та інші прояви збройної агресії проти України, повинна особисто приїхати до сервісного центру Харкова та особисто подати заяву про виплату пенсії на банківський рахунок; бездіяльність відповідача, як виявлення волі не виконувати певний обов`язок - виплачувати пенсію позивача на особистий рахунок є протиправними і дискримінаційними та суперечать чинному законодавству, судовій практиці, у зв`язку із чим і подається дана заява про визнання протиправної бездіяльності відповідача вчиненої відповідачем на виконання рішення суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не скористалося правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

Через систему "Електронний суд" представником позивачки ОСОБА_2 було подано до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про проведення судового засідання у справі №520/6465/22 без участі позивачки та її представників, в якій просив розгляд справи здійснити без участі позивачки та її представників. Зазначає, що вимоги скарги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви позивачки, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для застосування заходів, передбачених ст.383 КАС України, а саме визнання протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час виконання рішення від 25.10.2022, а також згідно положень ч.ч.1-3 ст.249 КАС України постановлення окремої ухвали і направлення її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Також, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для застосування заходів, передбачених ст.382 КАС України, а саме встановлення контролю за виконанням рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Колегія суддів, аналізуючи наведені вище норми, звертає увагу, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 року звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України. При цьому, передбачені ст.382 КАС України процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Приписами КАС України визначено загальні та спеціальні способи судового контролю.

Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст.ст. 287 та 382 КАС України, а спеціальний - закріплений у статті 383 цього Кодексу.

Статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду.

Так, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 ст.383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 зазначив, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі, зокрема подання звіту, з якого слідує, що рішення суду виконано не в повному обсязі.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням статті 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Колегія суддів звертає увагу, що норми ст.ст.382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

При цьому, аналіз приписів ст.ст.382, 383 КАС України дозволяє стверджувати, що питання щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду та про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, а також постановлення ухвали в порядку, передбаченому ст.249 КАС України, мають вирішуватись за різними заявами, поданими або в порядку ст.382 КАС України або статті 383 КАС України, а не викладатися в сукупності в одній заяві.

Між тим, у спірних правовідносинах у дані справі судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції, отримавши заяву позивачки, в якій остання порушувала питання як щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, допущену ним під час виконання рішення суду від 25.10.2022 та згідно положень ч.ч.1-3 ст.249 КАС України постановлення окремої ухвали і направлення її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, тобто вчинити заходи, передбачені ст.383 КАС України, так і щодо зобов`язання відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення від 25.10.2022 у адміністративній справі №520/6465/22, тобто вчинити заходи, передбачені ст.382 КАС України, не відокремив вказані питання в різні провадження (в межах однієї справи) та помилково розглянув таку заяву позивачки, надаючи оцінку обставинам справи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що питання щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, допущену ним під час виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 року у даній справі та можливість згідно положень ст.249 КАС України постановлення окремої ухвали, суд першої інстанції належним чином не дослідив, не перевірив питання бездіяльності пенсійного органу під час виконання вказаного рішення суду, або відсутності такої бездіяльності, у т.ч. шляхом дослідження питання вчинення останнім дій, направлених на виконання рішення суду у повному обсязі, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права та дає підстави вважати оскаржувану ухвалу такою, що не відповідає завданням адміністративного судочинства, закріпленим в статті 2 вимогам до судового рішення, закріпленим в частині 4 статті 242 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що незважаючи на те, що позивач звернувся до суду першої інстанції із однією заявою, проте з трьома вимогами, що мають розглядатися в різних процесуальних порядках (перша та друга вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, допущену ним під час виконання рішення суду та постановленння окремої ухвали - в порядку, передбаченому ст.383 КАС України, а третя вимога щодо зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, має розглядатись відповідно до 382 КАС України), суд першої інстанції не позбавлений можливості розглянути їх окремо та надати оцінку одним і тим самим обставинам, вирішуючи різні процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення в адміністративній справі.

З урахуванням вищенаведеного, заяви, подані в порядку ст.ст.382, 383 КАС України, не можуть розглядатися та вирішуватися судом першої інстанції сумісно, оскільки такі види судового контролю мають розглядатися та вирішуватися останнім окремо, з ухваленням окремих судових рішень за наслідками розгляду таких заяв, що не було враховано судом першої інстанції в даній справі.

Колегія суддів зауважує, що приписи частини 6 статті 383 КАС України чітко встановлюють необхідність постановлення судом за наслідками розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, або ухвали про відмову у задоволенні заяви, або ухвали в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України (окремої ухвали) за наявності підстав для задоволення заяви.

Також, відповідно до ст.382 КАС України, судовий контроль встановлюється після ухвалення судового рішення у справі (вживається словосполучення "суд, який ухвалив"), слід дійти висновку, що для встановлення судового контролю повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.

Вищевказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі № 800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наведеного вище слідує, що за наслідками розгляду заяв поданих як в порядку ст.383 КАС України, так і в порядку ст.382 КАС України, суд першої інстанції постановляє ухвали, якими вирішує питання порушені заявником.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції не вирішено належним чином заявлені позивачкою вимоги та не прийнято відповідних ухвал за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , як це передбачено приписами ст.ст. 382, 383 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 року у справі №520/6465/22 та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, задовольнивши при цьому скаргу позивачки частково.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 року у справі №520/6465/22 скасувати.

Направити справу №520/6465/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 23.11.2023 року