Справа № 420/16613/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/16613/22

Головуючий в І інстанції: Дубровна В.А.

Дата та місце ухвалення рішення: 25.08.2023 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про часткове скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якому просить

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ № 806 від 07.07.2022 року в частині затвердження протоколу інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року та утримування щомісяця з грошового забезпечення у розмірі 20% коштів з інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби 2-ї прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування старшого сержанта ОСОБА_2 на загальну суму 186603 грн.;

- визнати дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (В/Ч НОМЕР_2 ) по утримуванню щомісяця з грошовою забезпечення у розмірі 20% коштів з інспектора прикордонної служби ОСОБА_1 протиправними;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (В/Ч НОМЕР_2 ) утриматися від утримування щомісяця з грошового забезпечення у розмірі 20% коштів з інспектора прикордонної служби ОСОБА_1 ;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (В/Ч НОМЕР_2 ) повернути інспектору прикордонної служби вищої категорії - начальнику 2 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування старшому сержанту ОСОБА_1 всі грошові кошти, утримані з його грошового забезпечення за наказом № 806 від 07.07.2022 року начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 8 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 07.07.2022 року № 806-АГ «Про результати позапланової інвентаризації» в частині притягнення інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби 2-ї прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування старшого сержанта ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності шляхом утримання щомісяця з грошового забезпечення у розмірі 20% коштів на загальну суму 186603 грн. Визнано дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (В/Ч НОМЕР_2 ) по утримуванню щомісяця з грошовою забезпечення у розмірі 20% коштів з інспектора прикордонної служби ОСОБА_1 протиправними. Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (В/Ч НОМЕР_2 ) повернути інспектору прикордонної служби вищої категорії - начальнику 2 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування старшому сержанту ОСОБА_1 всі грошові кошти, утримані з його грошового забезпечення за наказом № 806 від 07.07.2022 року начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у НОМЕР_1 прикордонного загоні Державної прикордонної служби України.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» № 523-ОС від 26.10.2021 року старшого сержанта ОСОБА_1 призначено інспектором прикордонної служби вищої категорії - начальником 2 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування, звільнивши з посади сержанта із матеріального забезпечення прикордонної застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування.

23.11.2021 року старшим сержантом ОСОБА_3 прийнято на матеріальне зберігання ТМЦ згідно інвентаризаційних описів №№ 1216, 1217.

16.02.2022 року начальником НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України прийнято наказ № 285-АГ «Про здійснення маршу особового складу прикордонної комендатури швидкого реагування», зі змісту якого та додатків до нього вбачається, що до здійснення маршу на ділянку відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону з 17.02.2022 року, визначеного цим наказом, був залучений позивач у даній справі - ОСОБА_1 .

Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про відрядження та відпустки» № 64-ВВ від 17.02.2022 року, старшого сержанта ОСОБА_1 направлено у службове відрядження до м. Херсон в/ч НОМЕР_4 , з 17 лютого 2022 року, з метою посилення підрозділу.

Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про відрядження та відпустки» № 102-ВВ від 28.03.2022 року, старший сержант ОСОБА_1 вважається таким, що прибув зі службового відрядження 28.03.2022 року.

На підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 19.05.2022 року № 586-аг, Комісією в період з 24.05.2022 роду по 20.06.2022 року проведено позапланову інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей прикордонної комендатури швидкого реагування.

У протоколі інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року щодо майна речової служби зазначено, що під час проведення інвентаризації більшість майна речової служби знаходилось на видачі, чим ускладнювало перерахунок та облік майна, поряд з цим комісією було виявлено нестачу у матеріально відповідальної особи, зокрема, ОСОБА_2 (інвентаризаційний опис № 312):

- спальний мішок 80 шт. (30 шт. було знищено на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону 24.02.2022 року під час виконання бойового наказу), (МВО ОСОБА_4 та ОСОБА_5 );

- намет памірка 10 шт. ( ОСОБА_6 );

- маска балістична 97 шт. (30 шт. було знищено на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону 24.02.2022 року під час виконання бойового наказу), ( ОСОБА_6 );

- жилет розвантажувальній 40 шт. (30 шт. було знищено на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону 24.02.2022 року під час виконання бойового наказу), (МВО ОСОБА_4 та ОСОБА_5 );

- рюкзак бойовий ТУ 1 шт. (дане майно було знищено на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону 24.02.2022 року під час виконання бойового наказу), ( ОСОБА_6 );

- рюкзак польовий 120 л. 48 шт. (30 шт. було знищено на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону 24.02.2022 року під час виконання бойового наказу), (МВО ОСОБА_4 та ОСОБА_5 );

- бронежилет 15 шт. (5 шт. було знищено на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону 24.02.2022 року під час виконання бойового наказу), (МВО ОСОБА_4 та ОСОБА_5 );

- шолом 34 шт. (5 шт. було знищено на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону 24.02.2022 року під час виконання бойового наказу), (МВО ОСОБА_4 та ОСОБА_5 );

- килим спальний польовий ізоляційний 59 шт. (30 шт. було знищено на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону 24.02.2022 року під час виконання бойового наказу), (МВО ОСОБА_4 та ОСОБА_5 );

- плащ намет солдатський 33 шт. (20 шт. було знищено на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового наказу) (МВО ОСОБА_4 );

- жилет світло відбивний 4 шт. (МВО ОСОБА_4 );

- наколінники/налокітники 30 шт. (30 шт. було знищено на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового наказу) ( ОСОБА_6 ).

В протоколі інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року зазначено, що зі слів матеріально-відповідальних осіб частина майна була знищена в Херсонській області під час виконання бойового наказу.

Пропозиція інвентаризаційної комісії щодо майна, яке було знищено 24 лютого на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону, - провести заходи щодо списання їх з обліків встановленим порядком відповідно до інспекторських посвідчень.

Згідно довідки-розрахунку № 13 щодо розміру збитку, який виник внаслідок нестачі речового майна на ПКШР ОСОБА_7 станом на 30.06.2023 року, сума збитку складає 186603 грн.

07.07.2022 року начальником НОМЕР_1 прикордонного загону прийнято наказ № 806-АГ «Про результати позапланової інвентаризації».

Згідно цього наказу, в ході проведення інвентаризації виявлено нестачу, зокрема, у старшого сержанта ОСОБА_8 на загальну суму 186603 грн.

Вказаним наказом визначено:

- затвердити протокол інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року (пункт 1 наказу);

- за фактом виявленої нестачі матеріальних цінностей та можливого знищення (втрачання) майна під час виконання завдань з охорони державного кордону прикордонною комендатурою швидкого реагування на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону провести службове розслідування (пункт 3 наказу);

- у зв`язку із встановленням в ході інвентаризації причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб, головному бухгалтеру, начальнику фінансово-економічного відділу (бс) утримувати щомісяця з грошового забезпечення у розмірі 20% кошти з інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби 2-ї прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування старшого сержанта ОСОБА_2 на загальну суму 186603 грн. (пункт 8 наказу).

22.08.2022 року відносно позивача у справі складено протокол № 22-2022-Сп про вчинення військового адміністративного правопорушення.

Згідно вказаного протоколу, позивач недбало поставився до військової служби та своїх посадових обов`язків, а саме заходів щодо належного обліку та надійного зберігання речового майна прикордонної комендатури швидкого реагування не вжив, а саме не здійснив передачу закріпленого за ним майна речової служби іншій особі перед своїм відрядження до НОМЕР_3 прикордонного загону, внаслідок чого прикордонній комендатурі завдано матеріального збитку на суму 186603 грн., чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової посадової особи до військової служби, вчинене в умовах дії в державі особливого періоду.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року по справі № 495/6264/22 закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу військового правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 22-2022-Сп від 22 серпня 2022 року, складеного відносно старшого сержанта ОСОБА_1 , за недбале ставлення військової посадової особи до військової служби, вчинене в умовах дії в державі особового періоду, та завдання матеріального збитку на суму 186603 грн.

Даний висновок суду вмотивований відсутністю доказів саме недбалого ставлення до військової служби ОСОБА_1 , висновків службового розслідування або службової перевірки, які, на думку суду, мали бути проведені керівництвом НОМЕР_1 прикордонного загону за фактом недбалого ставлення до військової служби ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимим доказами, не є беззаперечним доказом на доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із діями та рішеннями відповідача щодо притягнення до матеріальної відповідальності, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на викладене.

Згідно п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 1, ст.ст. 3, 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-IX від 03.10.2019 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 160-IX) матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Особа у разі завдання з її вини шкоди третім особам, яку відшкодовано відповідно до закону військовою частиною, установою, організацією, закладом, відшкодовує військовій частині, установі, організації, закладу завдану шкоду в порядку, передбаченому цим Законом та іншими законами України.

Завдана особою шкода, не пов`язана з виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків, відшкодовується в порядку, передбаченому законами України.

Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Відповідно до вимог ст.ст. 5, 6 Закону № 160-IX особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Командир (начальник), який своїм рішенням чи бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, або щодо притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, визначається на день видання наказу про притягнення особи до обмеженої матеріальної відповідальності.

Особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Посадові (службові) особи, винні в незаконному звільненні зі служби чи переміщенні військовослужбовця, поліцейського, особи рядового та начальницького складу, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження служби на нижчеоплачуваній посаді, несуть повну матеріальну відповідальність у судовому порядку.

Особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтями 7, 8 Закону № 160-IX передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Якщо строк експлуатації військового та іншого майна на дату його втрати закінчився або неможливо встановити час його втрати, відшкодування шкоди проводиться в розмірі 50 відсотків первинної вартості майна, якого не вистачає, але не нижче вартості металів, у тому числі дорогоцінних, та дорогоцінного каміння, які в ньому містяться, визначеної відповідно до законодавства про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей.

Посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Згідно ст. 9 Закону № 160-IX завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: 1) дії непереборної сили; 2) необхідної оборони; 3) крайньої необхідності; 4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження; 5) виправданого службового ризику; 6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус; 7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.

Шкода не підлягає відшкодуванню у випадку смерті винної особи.

Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону № 160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Предметом оскарження у даній справі є дії та рішення НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо притягнення до повної матеріальної відповідальності старшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальником 2 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування, на загальну суму 186603 грн.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту Закону № 160-IX, яким регулюються спірні правовідносини, слідує що притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності є можливим за умови заподіяння ним прямої дійсної шкоди.

При цьому, поведінка військовослужбовця має бути протиправною та перебувати у причинному зв`язку з настанням шкоди.

Також необхідно встановити вину особи у заподіянні шкоди, яка за формою може бути умисною або вчинення діяння з необережності.

Зазначені обставини, відповідно до наведених приписів Закону № 160-IX, мають бути встановлені під час службового розслідування та відображені у акті, складеному за його результатами.

Поряд з цим, згідно ч. 4 ст. 8 Закону № 160-IX, розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

У спірному випадку прийняттю рішення про притягнення позивача до матеріальної відповідальності передувало проведення інвентаризації, в ході якої виявлено нестачу ТМЦ загону.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що у наказі від 07.07.2022 року № 806-АГ про результати позапланової інвентаризації відповідачем визначено:

- затвердити протокол інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року (пункт 1 наказу);

- за фактом виявленої нестачі матеріальних цінностей та можливого знищення (втрачання) майна під час виконання завдань з охорони державного кордону прикордонного комендатурою швидкого реагування на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону провести службове розслідування (пункт 3 наказу).

Тобто, відповідач дійшов висновку, що за фактом виявленої нестачі матеріальних цінностей та можливого знищення (втрачання) майна слід провести службове розслідування.

Водночас, цим же наказом визначено, що у зв`язку із встановленням в ході інвентаризації причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб, головному бухгалтеру, начальнику фінансово-економічного відділу (бс) утримувати щомісяця з грошового забезпечення у розмірі 20% кошти з інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби 2-ї прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування старшого сержанта ОСОБА_2 на загальну суму 186603 грн.

Таким чином, відповідач у спірному випадку призначив службове розслідування за фактом виявленої нестачі матеріальних цінностей та можливого знищення (втрачання) майна, що встановлено проведеною інвентаризацією, та одночасно притягнув позивача до матеріальної відповідальності на підставі матеріалів інвентаризації.

З огляду на викладене вбачається, що відповідач дійшов суперечливих висновків, з одного боку останній вважав, що для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб необхідно провести службове розслідування, з іншого, що причини завдання шкоди, її розмір та винні особи встановленні самою інвентаризацією.

Оскаржуваний наказ про призначення службового розслідування за фактом виявленої нестачі матеріальних цінностей та можливого знищення (втрачання) майна, що встановлено проведеною інвентаризацією, та одночасно про притягнення позивача до матеріальної відповідальності на підставі матеріалів інвентаризації не відповідає наведеним вимогам Закону № 160-IX.

Також, висновки відповідача про те, що причини завдання шкоди, її розмір та винні особи встановленні інвентаризацією, що дає підстави для притягнення позивача до матеріальної відповідальності до закінчення призначеного службового розслідування, є необґрунтованими.

Так, ані протокол інвентаризаційної комісії, ані сам наказ про затвердження цього протоколу та про притягнення позивача до матеріальної відповідальності не містять встановлених обставин того, що втрата майна сталася з вини позивача, відповідачем не зазначено в результаті яких саме дій позивача завдано шкоду військовому майну (розкрадання, пошкодження, втратою чи незаконним використанням цього майна, погіршенням або зниженням його цінності тощо).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем відповідно до частини 2 статті 77 КАС України не доведено вину позивача у нестачі військового майна, як не доведено і завдання позивачем прямої дійсної шкоди, як того вимагають приписи Закону № 160-IX, не доведено, що поведінка позивача була протиправною та перебувала у причинному зв`язку з настанням шкоди.

Також відповідачем не встановлено форму вини позивача (умисна чи з необережності), від визначення якої відповідно до приписів Закону № 160-IX залежить вид матеріальної відповідальності (обмежена, повна чи підвищена).

Так, колегія суддів наголошує, що Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначає види відповідальності та підстави їх застосування, а саме Законом № 160-IX передбачена обмежена матеріальна відповідальність (ст. 5), а також повна та підвищена матеріальна відповідальність (ст. 6).

Оскаржуваним наказом позивача фактично притягнуто до повної матеріальної відповідальності.

Однак, приймаючи оскаржуваний наказ, відповідач не послався на жодний пункт наведеної ст. 6 Закону № 160-IX, яка визначає підстави матеріальної відповідальності у повному розмірі завданої шкоди.

Тобто, відповідачем у спірному наказі не визначені підстави для притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності.

Колегія суддів наголошує, що у спірному випадку взагалі не встановлені дійсні обставини, які призвели до нестачі ТМЦ загону, що встановлено інвентаризацією.

Колегія суддів зазначає, що у протоколі інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року щодо майна речової служби зазначено, що під час проведення інвентаризації більшість майна речової служби знаходилось на видачі, чим ускладнювало перерахунок та облік майна.

Крім того, в протоколі інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року зазначено, що зі слів матеріально-відповідальних осіб частина майна була знищена в Херсонській області під час виконання бойового наказу.

Пропозиція інвентаризаційної комісії: щодо майна, яке було знищено 24 лютого на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону, - провести заходи щодо списання їх з обліків встановленим порядком відповідно до інспекторських посвідчень.

Причини нестачі в протоколі інвентаризаційної комісії не наведені, посилання на протиправність дій/бездіяльності позивача, що призвело до нестачі відсутні.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, підтверджено під час апеляційного розгляду та визнається відповідачем, позивач перебував у відрядженні з 17.02.2022 року по 28.03.2022 року для виконання завдань військової служби.

В той же час, згідно книги обліку матеріальних засобів загону, з 23.02.2022 року, тобто, під час перебування позивача у відрядженні, відбувалась видача відповідних ТМЦ.

Ці обставини визнаються відповідачем.

Водночас, протокол інвентаризаційної комісії не містить наведених обставин щодо видачі ТМЦ під час відрядження позивача та з протоколу неможливо встановити, чи враховані ці обставини під час визначення кількісних характеристик майна загону, його нестачі.

Враховуючи наведені обставини у протоколі інвентаризаційної комісії, колегія суддів вважає, що цей протокол інвентаризації, який містить посилання на ускладнення перерахунку та обліку майна, на знищення майна 24 лютого 2022 року на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону, заходи списання якого не проведені, проте, яким не визначено причини нестачі, та який не містить посилань на протиправність дій/бездіяльності позивача, що призвело до нестачі, не може свідчить про обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення про притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності.

Колегія суддів повторно наголошує, що і оскаржуваний наказ про притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності не містить жодних посилань на обставини, за яких відбулась нестача майна (розкрадання, пошкодження, втрата чи незаконне використання майна тощо), на дії/бездіяльність позивача, які призвели до нестачі, на допущення позивачем порушень військових/службових обов`язків, не зазначено, в чому це виразилось, причинний зв`язок з настанням шкоди, в чому вина позивача у заподіянні шкоди, яка її форма.

Що стосується посилань відповідача у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі на те, що підставою для застосування до позивача до матеріальної відповідальності стали ті обставини, що позивач не здійснив передачу закріпленого за ним майна речової служби іншій особі перед своїм відрядженням, внаслідок чого загону завдано матеріального збитку на суму 186603 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Надаючи оцінку наведеним доводам відповідача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що обставини щодо не передачі закріпленого за позивачем майна речової служби іншій особі перед відрядженням не визначені в оскаржуваному наказі в якості підстав для притягнення позивача до матеріальної відповідальності.

Також, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідач не надав жодного наказу, яким позивача було зобов`язано передати перед відрядженням майно речової служби іншій особі, та відповідно не встановив, що такий наказ не був виконаний позивачем.

Більш того, колегія суддів наголошує, що поведінка військовослужбовця має бути протиправною та перебувати у причинному зв`язку з настанням шкоди, що може бути підставою для притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності.

Однак, цих обставин не встановлено відповідачем.

Як вже неодноразово зазначалось колегією суддів, відповідач взагалі не встановив дійсні обставини щодо призвели до нестачі ТМЦ загону, відповідач не вказує, що відбулось у спірному випадку - розкрадання, пошкодження, втрата чи незаконне використання майна тощо.

Так само відповідач не встановив причинний зв`язок дій/бездіяльності позивача з настанням шкоди, вини позивача.

Крім того, 22.08.2022 року відносно позивача у справі складено протокол № 22-2022-Сп про вчинення військового адміністративного правопорушення.

Згідно вказаного протоколу, позивач недбало поставився до військової служби та своїх посадових обов`язків, а саме заходів щодо належного обліку та надійного зберігання речового майна прикордонної комендатури швидкого реагування не вжив, а саме не здійснив передачу закріпленого за ним майна речової служби іншій особі перед своїм відрядження до НОМЕР_3 прикордонного загону, внаслідок чого прикордонній комендатурі завдано матеріального збитку на суму 186603 грн., чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової посадової особи до військової служби, вчинене в умовах дії в державі особливого періоду.

Проте, постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року по справі № 495/6264/22 закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу військового правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 22-2022-Сп від 22 серпня 2022 року, складеного відносно старшого сержанта ОСОБА_1 , за недбале ставлення військової посадової особи до військової служби, вчинене в умовах дії в державі особового періоду, та завдання матеріального збитку на суму 186603 грн.

Даний висновок суду вмотивований відсутністю доказів саме недбалого ставлення до військової служби ОСОБА_1 , висновків службового розслідування або службової перевірки, які, на думку суду, мали бути проведені керівництвом НОМЕР_1 прикордонного загону за фактом недбалого ставлення до військової служби ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимим доказами, не є беззаперечним доказом на доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірному випадку відповідачем не доведено наявності підстав для притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності, а тому, позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 23.11.2023 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька