Справа № 240/29549/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

23 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/29549/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Окис Т.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частинм НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) щодо не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року виходячи з базового місяця для її обчислення січень 2008 року, а за період з 01 березня по 28 грудня 2018 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та зобов`язання провести відповідні нарахування та виплати з урахуванням раніше виплаченої суми.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

21 листопада 2023 року відповідач подав до суду клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Суд, дослідивши подане клопотання, зазначає слідуюче.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX (далі Закон України №3200-IX) внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України та частину шосту статті 18 Кодексу викладено такій редакції:

"6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.".

Поряд з цим, Законом України №3200-IX пункт 1 частини 1 статті статтю 167 Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції:

"1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету".

Частину 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України доповнено абзацом 2 такого змісту:

"Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його".

Таким чином, суд наголошує, що учасники справи або судового процесу можуть подавати документи до суду у двох формах паперовій та електронній. Однак, аналізуючи положення Закону України №3200-ІХ, слід зазначити, що електронною формою подання документів слід вважати лише використання ЄСІТС. Таким чином, для вчинення будь-яких процесуальних дій або подання документів в електронній формі слід використовувати ЄСІТС.

Повертаючись до змісту поданого клопотання, у ньому відсутні відомості щодо наявності/відсутності у відповідача, електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Разом з цим, указане клопотання подано засобами поштового зв`язку, а не засобами "Електронного суду" з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

З огляду на викладене, а також те, що клопотання подане Військовою частиною НОМЕР_1 (яка в силу вимог частини 6 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції зобов`язана зареєструвати свій електронний кабінет у ЄСІТС) засобами поштового зв`язку, а не засобами підсистеми «Електронний суд», та у змісті якого відсутні відомості щодо наявності/відсутності у відповідача електронного кабінету, то, в силу вимог частини 6 статті 18 та частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем слід повернути без розгляду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справах № 640/33154/20 (ухвала від 26 жовтня 2023 року), № 175/679/23 (ухвала від 08 листопада 2023 року).

Разом з тим, судом установлено, що відповідно до записів з копії військового квитка ОСОБА_1 з 16 березня 2016 року по 28 грудня 2018 року, він перебував на службі у 190нц. Відповідні записи скріплені печаткою Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова Міністерства оборони України.

Тобто, з указаного можна зробити висновок, що позивач проходив службу у 190 навчальному центрі та перебув на фінансовому забезпеченні Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова, а не у Військовій частині НОМЕР_1 .

Механізм фінансового забезпечення, зокрема, військових частин Збройних Сил України, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, визначається правилами організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року №280 (далі Правила).

Пунктом 1.5 розділу 1 цих Правил закріплено, що військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив.

Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.

У редакції на момент розгляду справи судом, зазначений пункт Правил містить положення, згідно яких первинні документи, розрахунки фондів оплати праці, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та ніші виплати підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (командир та інша, визначена командиром, відповідальна посадова особа) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні.

Аналіз наведених положень, дає підстави для висновку, що підготовка та організація оформлення документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини, у тому числі в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців у період виникнення спірних правовідносин належали до повноважень начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова, в якій позивач проходив службу.

Частиною 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Положеннями частини 4 цієї правової норми також передбачено, якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Отже, за результатами встановлення судом факту подання позову не до тієї особу, суд зобов`язаний запропонувати позивачу замінити первісного відповідача належним, а у випадку незгоди залучити таку особу співвідповідачем.

З огляду на викладене суд уважає за необхідне запропонувати ОСОБА_1 залучити до участі у справі як відповідача Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова.

Про прийняте рішення позивач має письмово повідомити суд.

На момент постановлення цієї ухвали на території України указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до положень пункту 31 частини 1 статті 85 Конституції України зазначений указ затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ.

Воєнний стан на момент постановлення цієї ухвали продовжений.

З огляду на викладене, суд уважає, що виконання цієї ухвали може бути ускладнено у зв`язку з проведенням на території України військових дій, а тому потребуватиме додаткового часу, який визначити заздалегідь не уявляється за можливе.

Відповідно до положень пункту 6 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів.

Отже, відсутня норма, яка б урегульовувала порядок дій суду у випадку необхідності надання учасникам справи часу для виконання вимоги суду про надання витребуваних документів.

Проте, відповідно до положень частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність застосувати аналогію закону та зупинити провадження у справі на підставі пункту 6 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 236, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про заміну первісного відповідача належним відповідачем повернути без розгляду.

Запропонувати ОСОБА_1 залучити до участі у справі як відповідача Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова.

Про прийняте рішення письмово повідомити суд.

Зупинити провадження у справі №240/29549/23 до дати отримання судом інформації, про прийняте ОСОБА_1 рішення щодо залучення нового відповідача.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис