Справа № 120/2184/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 листопада 2023 р. Справа № 120/2184/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийнятого командиром військової частини НОМЕР_1 Наказу №89 від 31.08.2022, яким наказано не виплачувати командиру відділення засекречування та передачі даних, сержанту ОСОБА_2 , утриману додаткову грошову винагороду (на період дії воєнного стану) у розмірі 30 тисяч гривень пропорційно дням участі, з 1 червня по 27 червня 2022 року, та щомісячної премії за особистий внесок в загальні результати служи в розмірі посадового окладу відповідно до постанови на підставі якого сержанту ОСОБА_2 за період з 01.06.2022 по 27.06.2022 не виплачено постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та пункту 5 розділу XVI наказу Міністерства оборони України від 26.06.2018 №260 (зі змінами).

Позивач зазначив, що підставою для винесення оскаржуваного наказу стало вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Однак постановою Вінницького апеляційного суду від 21.09.2022 було скасовано рішення Козятинського міськрайонного суду від 25.08.2022, прийнятого по справі №133/1306/22, а провадження в справі закрито за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Ухвалою суду від 13.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати суддею Шаповаловою Тетяною Михайлівною одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22.05.2023 на адресу суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначив, що 10.06.2022 черговим лікарем КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної Ради» Синюченко О.В., за направленням начальника ВЗВ ВСП полковника Москалець В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено медичний огляд, за підозрою у вживанні алкоголю та наркотичних речовин. Згідно висновку медичного огляду №1132 від 10.06.2022, складеного о 10 год. 05 хв., у нього було встановлено алкогольне сп`яніння легкого ступеню.

Представник відповідача вказав, що згідно п.п. 5 розділу XVI наказу МОУ №260 від 07.06.2018 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий, час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Також, окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 п.9.8. передбачений перелік випадків, згідно з яким не включаються до наказів про виплату додаткової винагороди військовослужбовці, які: вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Крім того, представник військової частини вказав, що призначення службового розслідування є правом командира військової частини, а тому спірний наказ жодним чином не порушує права позивача та не може бути визнаний протиправним внаслідок втрати ним своєї дії, оскільки службове розслідування на теперішній час є завершеним.

На підставі вищевикладеного, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.05.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали надати клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 09.06.2023 справу прийнято до провадження судді Жданкіної Н.В., продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 14.06.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 - скасовано.

Справу направлено до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

13.09.2023 матеріали адміністративної справи повернулися до Вінницького окружного адміністративного суду.

Крім того, встановлено, що на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2023 від позивача до суду 16.06.2023 надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою від 29.09.2023 адміністративну справу прийнято до свого провадження та продовжено розгляд справи. Також, вказаною ухвалою поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

З повідомлених сторонами обставин та наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 31.12.2014 по 28.06.2022 проходив військову службу на посаді командира відділення засекречування та передачі даних у військовій частині НОМЕР_1 .

13.06.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ №57 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом вжиття алкогольних напоїв сержантом ОСОБА_3 .

За результатами проведеного службового розслідування встановлено, що сержант ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

В підтвердження вищенаведених обставин, представник відповідача долучив до відзиву на позовну заяву копію довідки КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної Ради» від 10.06.2022 за №1132 про результати медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вживанні алкоголю та наркотичних речовин, проведеного 10.06.2022 черговим лікарем комунального некомерційного підприємства за направленням начальника ВЗВ ВСП полковника Москалець В. Згідно висновку медичного огляду №1132 від 10.06.2022, складеного о 10 год. 05 хв., в позивача було встановлено алкогольне сп`яніння легкого ступеню (а.с. 62).

В подальшому, за результатами проведеного службового розслідування, командиром військової частини НОМЕР_1 винесено Наказ від 31.08.2022 за №89 «Про результати службового розслідування», яким, за порушення військової дисципліни та вжиття алкогольних напоїв під час виконання службових обов`язків, наказано не виплачувати командиру відділення засекречування та передачі даних, сержанту ОСОБА_2 , утриману додаткову грошову винагороду (на період дії воєнного стану) у розмірі 30 тисяч гривень пропорційно дням участі, з 1 червня по 27 червня 2022 року, та щомісячної премії за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі посадового окладу відповідно до постанови на підставі якого сержанту ОСОБА_2 за період з 01.06.2022 по 27.06.2022 не виплачено постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та пункту 5 розділу XVI наказу Міністерства оборони України від 26.06.2018 №260 (зі змінами).

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.08.2022 встановлено, що позивач знаходився при виконанні службових обов`язків в нетверезому стані, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, в зв`язку з чим на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двісті п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3655 гривень.

Однак, вказану постанову постановою Вінницького апеляційного суду від 21.09.2022 скасовано та закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

За наведених обставин позивач вважає, що відповідач протиправно, за відсутності підстав, прийняв оскаржуваний наказ, яким позбавив його премій та додаткової винагороди.

Додатково, в обґрунтування протиправності прийнятого відповідачем наказу, позивач вказав на те, що з актом службового розслідування та оскаржуваним наказом відповідач його не ознайомив.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частин 1-3 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Відповідно до частини 4 статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктами 2, 3 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є, зокрема, накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 17 розділу I Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється відповідно до положень розділу XVI Порядку №260.

Відповідно до пункту 1 розділу XVI вказаного Порядку командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Пунктом 3 розділу XVI Порядку №260 визначено, що виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Відповідно до абзацу 3 пункту 5 розділу XVI Порядку №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил (...) виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Водночас, відповідно до п.5 розділу XVI Порядку №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у таких випадках, зокрема, за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини.

Також, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, 25.03.2022 Міністром оборони України прийнято рішення №248/1298, пунктом 10 якого встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн або 30 000,00 грн не включаються, зокрема, ті військовослужбовці які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.

Суд зазначає, що прийняття Міністром оборони України рішення від 25.03.2022 №248/1298 узгоджується з повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку №260, а тому відповідні рішення підлягають врахуванню при вирішення питання про виплату додаткової допомоги, передбаченої Постановою №168.

Таким чином, однією із підстав позбавлення військовослужбовців премії та додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є встановлення факту їх перебування як у службовий, так і в позаслужбовий час особи в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, перебування на службі в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння.

Судом встановлено, що підставою прийняття оскаржуваного наказу №89 від 31.08.2022, яким позивача позбавлено премії та додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є встановлення факту порушення службової дисципліни та вжиття алкогольних напоїв під час виконання службових обов`язків.

Як слідує з матеріалів справи, відповідний факт сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24.08.23022, довідкою КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної Ради» від 10.06.2022 за №1132 про результати медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Наявність вказаних доказів не заперечується позивачем та підтверджується постановами Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28.08.2022 та Вінницького апеляційного суду від 21.09.2022 у справі №133/1306/22, а тому не потребує додаткового доказування в силу положень частини 4 статті 78 КАС України.

Суд враховує, що військовослужбовець повинен дотримуватись покладених на нього вимог, в тому числі етичного та морального змісту, як в робочий час, так і в будь-який інший час, що передбачено вимогами Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно Збройних Сил України та спричинити суспільний резонанс.

Відповідно до статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 вказаного Статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за порушення військової дисципліни, а саме за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, перебування на службі в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) позивача правомірно позбавлено премії та додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період з 1 по 27 червня 2022 року.

Щодо доводів позовної заяви про те, що постановою Вінницького апеляційного суду закрито провадження у справі №133/1306/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП через відсутність складу адміністративного правопорушення, то такі суд оцінює критично, адже відповідна постанова суду не спростовує самого факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та відсутність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, які встановлені під час службового розслідування.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 817/1071/16, від 04 березня 2021 року у справі № 200/12138/19-а та в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі №802/2306/16-а, у справі № 825/2003/13-а та від 21 березня 2018 року у справі №822/838/17.

Так, постановою Вінницького апеляційного суду від 21.09.2022 закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 172-20 КУпАП.

Приймаючи таке рішення Вінницький апеляційний суд виходив з недоведеності за сукупним аналізом доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3статті 172-20 КУпАП.

Разом з тим, суд зауважує, що виходячи із суті спірних правовідносин, в межах розгляду цієї справи не повинно досліджуватись питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення. Необхідно надавати правову оцінку обставинам наявності або відсутності під час вчинення виявлених порушень складу дисциплінарного проступку у діях військовослужбовця.

Верховний Суд, у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 804/4245/17 дійшов висновків, що адміністративний суд в силу вимог частини 2статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності адміністративно-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів адміністративного провадження.

Отже, адміністративний суд повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Відповідно до частини 4статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина 6статті 78 КАС України).

Звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Для спростування преюдиційних обставин, учасник процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази.

Подібна за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 серпня 2022 року у справі №904/1427/21.

В контексті встановлених обставин даної справи, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного, однак не дисциплінарного проступку.

Подібна за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 жовтня 2019 року у справі № 480/3950/18, від 29 листопада 2019 року у справі №824/832/18-а, від 22.09.2022 у справі № 420/4977/20.

В контексті наведеного суд враховує, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України регулюється наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам".

Відповідно до п.5 Розділу ХVІ цього наказу, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.

Відповідно до рішення Міністра оборони України, яке доведено телеграмою від 25.03.2022 №НР248/1298, з метою врегулювання військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 в абзаці дев`ятому пункту 10 Рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 визначено, що до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн не включати військовослужбовців, які перебували у стані алкогольного сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Суд вважає за необхідне зауважити, що кожен військовослужбовець, складаючи присягу, бере на себе відповідні зобов`язання, які передбачені Конституцією України та законами України, має виконувати свої обов`язки сумлінно, дотримуючись дисципліни, а також користується певними соціально-економічними та особистими правами і свободами. Результат дій військовослужбовця може вплинути на інших та на результати всієї служби в цілому, а тому військовослужбовці зобов`язані дотримуватися Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту.

Військовослужбовці, особливо під час воєнного стану запровадженого у державі, відіграють важливу роль у забезпеченні національної безпеки та захисту територіальної цілісності країни, а тому під час виконання своїх обов`язків, вони повинні бути відповідальними та надійними, що вимагає обмежень у різних аспектах, включаючи вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин), оскільки будь-яке їх вживання під час служби може призвести до непередбачуваних наслідків, які можуть негативно вплинути на безпеку нашої країни та діяльність в цілому військової частини.

Також, суд критично оцінює доводи позивача про те, що його не було своєчасно ознайомлено з актом службового розслідування та оскаржуваним наказом, адже дана обставина не впливає на правомірність прийняття оскаржуваного наказу, адже в межах даної адміністративної справи відповідні дії відповідача не є предметом оскарження. Водночас, дані аргументи позивача були враховані судом під час вирішення питання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, однак не спростовують самого вчинення позивачем дисциплінарного порушення, а саме вжиття алкогольних напоїв під час виконання службових обов`язків.

Отже, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2022 №89 «Про результати службового розслідування», яким наказано не виплачувати позивачу в період з 01 по 27 червня 2022 року додаткову грошову винагороду та премію, є таким, що винесений відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та чинним законодавством України, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу приписів ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна