Справа № 280/2602/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 280/2602/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Мінаєва К.В.) в адміністративній справі №280/2602/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26.04.2023 ОСОБА_1 звернулась через підсистему «Електронний суд» до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обчислення розміру пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки з 09.03.2023 із урахуванням різниці, що вже була виплачена;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виплати грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій та бездіяльністю відповідача. Так 01.11.2006 позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте пенсію за вислугу років позивач не отримувала, оскільки одразу працевлаштувалася за професією, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, що підтверджується її трудовою книжкою та не заперечується відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виповнилось 60 років і на цей час вона мала необхідну кількість років загального стажу, тобто набула права на призначення пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058), у зв`язку з чим 09.03.2023 вона звернулась до відповідача за її призначенням. Згідно із ст. 40 Закону №1058 для обчислення розміру пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Проте пенсію за віком позивачу було призначено із застосуванням показника за 2014-2016 роки - 3764,40 грн., перерахованого відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», від 01.04.2020 №251 «Питання проведення індексації пенсій у 2020 році», від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (3764,40*1,17*1,11*1,11*1,14 = 6186,32), від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023році» (3764,40*1,17*1,11*1,11*1,14*1,197 =7405,03), що підтверджується листом відповідача від 15.03.2023 №0800-0204-8/15767. Після затвердження показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії за 2020-2022 роки, розмір пенсії позивача із його урахуванням перераховано так і не було. Крім того, позивачу не було виплачено грошову допомогу згідно із п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058, оскільки на думку відповідача, 20.01.2007 ОСОБА_1 була виплачена така допомога у сумі 90,38 грн. Позивач вважає, що вказаними діями відповідач порушив її законні права та інтереси, оскільки вони ґрунтуються на безпідставних мотивах і не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому просить задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що по суті позивач у 2023 році звернулась із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, а тому відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки. Зауважив, що такий показник може бути застосований лише при первинному призначенні пенсії. Також вказує на відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, оскільки позивач вже перебувала на обліку в управлінні та їй було призначено у 2006 році пенсію по вислузі років. Дані обставини протирічать приписам п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01.11.2006 ОСОБА_1 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії за вислугу років. Розмір пенсії було розраховано згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) з урахуванням вимог Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

09.03.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV та відповідними документами, про що свідчить відповідна розписка-повідомлення за №1695(а.с.13).

За вказаною заявою позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до рішення №28 від 15.03.2023, загальний страховий стаж роботи становив 44 роки 1 місяць 27 днів (а.с.14).

10.03.2023 представником позивача підготовлено та направлено адвокатський запит до відповідача, в якому зокрема представник просила надати інформацію про періоди страхового стажу та заробітної плати, які були враховані при обчисленні розміру її пенсії.

Листом № 0800-0204-8/15767 від 15.03.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомлено представнику позивача, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 01.11.2006. Відповідно до особистої заяви від 09.03.2023 ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років. яка була призначена з 01.11.2006 на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 з 09.03.2023. Для проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до 4. 2 ст. 40 Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2020-2022), правові підстави відсутні, оскільки дана норма застосовується лише під час призначення пенсії вперше. Крім того, на призначення грошової допомоги згідно пункту 7-1 прикінцевих положень Закону №1058 право відсутнє, оскільки позивач отримувала пенсію за вислугу років (а.с.12).

Відповідно до наданого відповідачем на запит представника позивача розрахунку, при призначенні пенсії за віком врахований середній заробіток за три попередні роки (2017) за 2014-2016 роки (а.с.14).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру пенсії без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки та бездіяльність щодо невиплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце призначення пенсії за віком вперше, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що свідчить про протиправність дій відповідача відносно обчислення розміру пенсії позивача, без застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Даний висновок судом зроблено виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 18 січня 2019 р. у справі №562/557/17 та від 11 вересня 2019 р. у справі №213/1226/16-а, а також правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 31 жовтня 2018 р. у справі №876/5312/17. Наявність підстав для виплатити позивачці грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022р. відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд обґрунтував тим, що після призначення пенсії за вислугу років позивач її фактично не отримувала, оскільки виявила бажання працювати далі. Документальне підтвердження зворотного відсутнє.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

За приписами частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Даною нормою встановлено порядок розрахунку заробітної плати (доходу) відносно переведення з одного виду пенсії на інший, призначених саме за цим Законом.

За призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернулася вперше у 2022 р. До цього їй було призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тому, при розрахунку позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосуванню підлягає саме показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №876/5312/17, а також Верховним Судом у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 213/1226/16-а, які підлягають врахуванню судом відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки.

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для виплати позивачці грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки відповідно до п. 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що право на отримання грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи, яким починаючи з 01 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до даного Закону, та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж , зокрема, для жінок - 30 років на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Як свідчать встановлені обставини справи, за заявою позивача, з 01.11.2006 було призначено пенсію за вислугу років, фактична виплата якої не здійснювалася, у зв`язку із працевлаштуванням останньої, на підставі ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Подана відповідачем довідка про отримання позивачем пенсії у розмірі 90,38 грн. не є належним доказом, оскільки дана обставина повністю спростовується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 21.04.2023 AIV1ANEF8OGCG1CG (зворотній бік а.с. 11) з вмісту якої вбачається, що у період з 01.10.2006 по 31.12.2007 на рахунки ОСОБА_1 не надходили зарахування з Пенсійного фонду.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року в адміністративній справі №280/2602/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак