Справа № 320/14477/23
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/144/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П.,

секретар судового засідання Чайка О. В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Герасимової Т. І., представника відповідача Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) Коваль В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача, Державноі? служби з безпеки на транспорті, в якому просив скасувати постанову серії AA № 00004622 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 01.02.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

У постанові вказано, що Позивач 13.12.2022 о 16:26 год. за адресою М-21, Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський (через м. Вінницю), км 247+432, керуючи транспортним засобом DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5. ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,399% % (2,16 тон) при дозволеній максимальній вазі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач вказує, що фактично перевезення вантажу здійснювали: спеціалізований вантажний сідловий тягач DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп контейнеровоз KOGEL SPKN 24, д.н.з. НОМЕР_2 .

Оскільки згідно з п. 22.5 ПДР України максимально допустима фактична маса для контейнеровозів становить 44 т, а не 40 т, то Позивач вважає, що ним не було перевищено нормативні параметри, визначені п. 22.5 ПДР України.

З огляду на викладене Позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративні правопорушення.

Історія справи. Заяви та клопотання учасників справи.

05.10.2023 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Призначено перше судове засідання на 08 листопада 2023 року.

23.10.2023 представник Відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник Відповідача зазначала наступне:

- згідно наданої товарно-транспортної накладної перевезенню підлягав розподільний вантаж сипучий вантаж, який вантажовідправником наданий автоперевізнику для перевезення без тари, не спеціалізованими контейнеровозами типу С. Тобто, перевезення сипучого вантажу в контейнерах без тари заборонено.

- сам факт наявності товарно транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

- оскаржувана постанова містить інформацію про транспортний засіб, його власника, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова, тому вона є належним та допустимим доказом правопорушення.

Таким чином, уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. У зв`язку з цим, представник Відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

23.10.2023 представник Відповідача подала до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

02.11.2023 ухвалою суду було задоволено клопотання представника Відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду.

08.11.2023 у судовому засіданні до матеріалів справи було приєднано відзив на позовну заяву, розгляд справи було відкладено до 16:45 год 23.11.2023 року, постановлено здійснити повторний виклик Позивача.

23.11.2023 року представник Позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовільнити в повному обсязі. Зазначала, що всі фактичні обставини викладені у позовній заяві. Додала, що сідловий тягач рухався не сам, а разом з контейнеровозом. Даний факт зафіксований на фото, але не відображений в оскаржуваних постановах. Без встановлення належності іншого транспортного засобу до певної категорії, неможливо визначити склад правопорушення в діях Позивача.

Представник Відповідача зазначила, що позиція Відповідача викладена у відзиві. Додатково вказала, що контейнеровоз був переобладнаний і перевозив не контейнер, а інший вантаж.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом.

За результатом розгляду справи судом встановлено наступне.

Зміст оскаржуваної постанови свідчить про те, що посадова особа Відповідача визначила транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 , як трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, у зв`язку із чим прийшла до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

Відповідно до оскаржуваної постанови виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 становили 42159,6 кг.

Оскільки вказані вагові параметри перевищували на 5,399% % (2,16 тон) нормативи вказані у п. 22.5 Правил дорожнього руху, то Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови.

До позовної заяви представником Позивача, серед іншого, додано докази: договір про надання автотранспортних послуг від 09.12.2022 року, товарно-транспортну накладну від 13.12.2023 № 716; свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу сідлового тягача-Е DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза KOGEL SPKN 24, д.н.з. НОМЕР_2 .

З товарно-транспортної накладної від 13.12.2023 № 716 вбачається, що Позивач перевозив сипучий вантаж - соняшник, вага на момент зважування становила- 44 т. 160 кг.

Представник Відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підтвердження свої доводів до відзиву на позовну заяву, серед іншого, були додані такі докази: матеріали фотофіксації адміністративного правопорушення; сертифікати перевірки типу та сертифікати відповідності вимірювальних приладів, якими здійснювалося зважування транспортних засобів.

Докази, надані представником Відповідача підтверджують, що під час автоматичної фіксації правопорушень по дорозі рухалися одночасно два транспортні засоби - сідловий тягач та спеціалізований напівпричіп контейнеровоз. Даний факт не заперечується представником Відповідача.

2. Мотивувальна частина.

Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України.

2.1. Норми процесуального права

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Під час розгляду справи суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а).

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

2.2. Норми матеріального права

Під час розгляду справи суд керується такими нормативно-правовими актами:

- Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами) (далі Правила дорожнього руху);

- Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі - Інструкція № 512);

- Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (далі - Порядок № 1174)

- Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р., № 1388 (далі Порядок № 1388);

- Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 (далі Правила перевезення вантажів № 363).

Щодо максимально допустимої фактичної маси сідлового тягача та спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза.

Пунктом 22.5 (б) Правил дорожнього руху України визначено, що рух транспортних засобів та їх составів на дорогах державного значення допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичну масу (для комбінованих транспортних засобів): двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 т; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т.

Відповідно до абзацу четвертого розділу І Правил перевезень вантажів № 363 вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Відповідно до п. 10 Порядку № 1388 перша державна реєстрація транспортних засобів в Україні проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану певної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил та нормативів, що підтверджується сертифікатом відповідності, виданим згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, або відомостями Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстру виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником.

На зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (п. 16 Порядку № 1388).

Тобто, після отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в якому відображено, що він відноситься до категорії спеціалізованих напівпричепів контейнеровозів, власник цього транспортного засобу має законне право розраховувати, що при визначенні його вагових параметрів уповноважені особи органів державної влади будуть враховувати положення п. 22.5 Правил дорожнього руху в частині, що стосується контейнеровозів, відповідно до яких максимально допустима фактична маса такого транспортного засобу не повинна перевищувати 44 тони.

Суд враховує пункт 17.2 Правил перевезень вантажів № 363, яким встановлена заборона на перевезення в універсальних контейнерах вантажів, які швидко псуються, сипучих вантажів без тари тощо.

Водночас, ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за якою Позивача було притягненою до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Аналіз п. 22.5 Правил дорожнього руху та ч. 2 ст. 132-1 КУпАП свідчить про те, що розмежування максимально допустимого навантаження транспортних засобів не дає можливості Відповідачу самостійно змінювати ваговий параметр транспортного засобу в залежності від дотримання чи не дотримання перевізником Правил перевезення вантажів, виду та характеру вантажу, наявності чи відсутності необхідного маркування контейнера.

Оскільки ключовим при проведенні такого визначення мають бути технічні характеристики самого транспортного засобу, визначені заводом-виробником та підтверджені посадовими особами під час його державної реєстрації. Відповідно з моменту проведення реєстрації транспортного засобу держава визнає та офіційно приймає його на облік із зазначенням у реєстраційному свідоцтві притаманних йому технічних характеристик. Самостійна зміна посадовою особою суб`єкта владних повноважень гранично допустимих вагових параметрів транспортного засобу не може відповідати принципам належного урядування та правової визначеності.

У свою чергу суд звертає увагу, що у випадку здійснення власником такого транспортного засобу його самовільного переобладнання та експлуатації без приведення реєстраційних документів на нього у відповідність із притаманними такому напівпричепу технічними характеристиками, за умови належної фіксації такого факту відповідною посадовою особою, може бути підставою для притягнення відповідальної особи до відповідальності. Натомість таке порушення не охоплюється диспозицією ст. 132-1 КУпАП.

Щодо оформлення постанов у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з пунктом 4 розділом ІІ Інструкції № 512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує, у тому числі, наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи.

У Додатку 1 до Інструкції № 512 (шаблон постанови) встановлено вимоги щодо зазначення у постановах марки, моделі, державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу).

Крім того абзацом 5 пункту 15 Порядку № 1174 передбачено, що метадані повинні містити дані про фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Тобто, при винесенні постанови повинні були бути враховані матеріали фотофіксації контейнеровоза, а не лише сідлового тягача.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різне значення нормативів параметрів допустимої загальної маси для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів. Тому, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях Позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Висновки суду.

В оскаржуваній постанові зазначено, що посадовою особою Відповідача зафіксований транспортний засіб сідловий тягач-Е DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 загальною масою 42159,6 кг.

У свою чергу, аналізуючи пункт 22.5 Правил дорожнього руху України та зміст оскаржуваної постанови суд приходить до висновку, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу відповідно до пункту 15 Порядку № 1174, посадова особа Відповідача визначили транспортний засіб сідловий тягач-Е DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 , як трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, у зв`язку із чим прийшла до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

З такими висновками посадової особи Відповідача суд не погоджується з огляду на наступне.

З наданих суду письмових доказів встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 транспортний засіб DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем.

У свою чергу, з матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 рухався разом з іншим транспортним засобом.

Сторонами не заперечується, що інший транспортний засіб це спеціалізований напівпричеп контейнеровоз KOGEL SPKN 24, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Наявність вантажу на вказаному напівпричепі (контейнеровозі) Відповідачем не заперечується.

Пунктом 22.5 (б) Правил дорожнього руху України визначено, що загальна маса трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра не повинна перевищувати 44 т.

Тобто, фактично рухалися два транспортні засоби, але в оскаржуваній постанові при визначенні загальної маси транспортного засобу та при притягненні Позивача до відповідальності, було враховано лише один транспортний засіб.

Так, в оскаржуваній постанові відсутні дані щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 . Отже, посадовою особою Відповідача було порушено ст. 283 КУпАП, додаток № 1 до Інструкції № 512, п. 16 Порядку № 1174.

Такий висновок відповідає позиції, викладеній у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2023 року по справі 357/15385/21.

Фактично оскаржувана постанова не містять виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів, допустима загальна маса яких становить 44 т.

За таких обставин суд приходить до висновку, що при встановлені технічних характеристик транспортних засобів сідлового тягача DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза посадова особа повинна була ідентифікувати їх як трьохвісний автомобіль (тягач) із трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) та визначати можливе перевищення ним фактичної маси виходячи із максимально дозволеної для контейнеровозів у розмірі 44 тони, а не 40 тон, як було враховано ним при проведенні розрахунків.

Зазначена невідповідність оскаржуваних постанов вимогам зазначених вище нормативно-правових актів при проведенні розрахунків на переконання суду обумовлена тим, що Відповідачем у оскаржуваній постанові не встановлено державний номерний знак транспортного засобу(спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза), внаслідок чого Відповідач був не міг вірно встановити дійсні характеристики таких транспортних засобів та помилково визначив дозволену максимальну масу.

За умови належної фіксації та опрацювання Відповідачем отриманої інформації з визначенням максимально допустимої ваги такого транспортного засобу у розмірі 44 тони, Відповідач встановив би, що дії Позивача щодо допущення загальної маси транспортного засобу 42159,6 кг не містили об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Тобто, оскаржувана постанова не містить виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів, встановлених саме для контейнеровоза, який рухався разом з транспортним засобом сідлового тягача DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_1 . Адже, згідно з позицією відповідача при обрахунку перевищення нормативних параметрів використано параметри, встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, саме для транспортних засобів та їх составів - фактична маса - до 40 т.

Натомість самостійна зміна посадовою особою Відповідача технічних характеристик транспортного засобу є порушенням принципу належного врядування та правової визначеності. У свою чергу можливе самовільне переобладнання транспортного засобу та його подальша експлуатація може бути підставою відповідальності іншого виду за умови належної фіксації такого порушення.

Суд відхиляє доводи представника Відповідача про те, що у разі, якщо в реєстраційних документах транспортний засіб вказано як «контейнеровоз», тобто як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів, то і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції, так і його призначенню. Адже порушення Позивача щодо експлуатації транспортного засобу не охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Доводи Відповідача про наявність заборони перевезення в універсальних контейнерах, зокрема, сипучих вантажів без тари, суд вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

Можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру, вимог щодо виду вантажу або ж способу його розміщення у контейнері, не змінює призначення та технічних характеристик одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як вантажного контейнера у розумінні абзацу четвертого розділу І «Терміни та поняття» Правил перевезення вантажів № 363 та для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Такий висновок відповідає позиції, викладений у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року по справі 693/498/23.

Під час розгляду справи суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а).

За таких обставин суд приходить до висновку, що у діях Позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню зі скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії AA № 00004622 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 01.02.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн., скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду упродовж десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяВ. П. Цукуров