Справа № 280/6244/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 листопада 2023 року Справа № 280/6244/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б)

2. Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів(з), вул. Саєнка Андрія, 10)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), 2. Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.05.2023 № 344 про відмову ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій позивача станом на день призначення пенсії 03.05.2023, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши період її роботи з 23.07.2021 та по 03.05.2023 на посадах директора та вчителя-логопеда Яготинського інклюзивно-ресурсного центру Яготинської міської ради до спеціального стажу у сфері освіти, що дає право на пенсію за вислугу років.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, позивач має право на отримання грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідач 1 відмовив у виплаті даної допомоги, посилаючись на те, що заклад, в якому працює позивач, відсутній в переліку закладів і установ, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909. Позивач із такою відмовою не погоджується, оскільки посади директора, вчителя-логопеда інклюзивно-ресурсного центру віднесено до посад педагогічних працівників. За таких обставин, вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 14.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/6244/23; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач 1 у поданому до матеріалів адміністративної справи відзиві (вх. від 01.09.2023 № 38246) проти задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що ОСОБА_1 надала довідку про період роботи в Яготинському інклюзивно-ресурсному центрі Яготинської міської ради, проте інклюзивно-ресурсні центри постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 не передбачені. Отже, період роботи позивача в даному центрі не підлягає зарахуванню до її спеціального стажу. Також, оскільки на день досягнення пенсійного віку позивач не працювала в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на отримання грошової допомоги у неї відсутнє. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач 2 позов також не визнав, подав відзив (вх. від 04.09.2023 № 38650), аналогічний за змістом відзиву відповідача 1. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.02.2023 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.05.2023 позивач, надавши додаткові документи, звернулася до ГУ ПФУ у Київській області із заявою про перерахунок пенсії, в т.ч. про призначення виплати грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заяву, за принципом екстериторіальності, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням відповідача 1 від 19.05.2023 № 344 у перерахунку пенсії та виплаті грошової допомоги відмовлено. В обґрунтування рішення зазначено, що інклюзивно-ресурсні центри постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 не передбачені, тому період роботи у цьому центрі не підлягає зарахуванню до спеціального стажу за вислугу років. Крім того, на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, позивач не працює в закладах та установах державної або комунальної власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Про прийняття зазначеного рішення позивача поінформовано повідомленням ГУ ПФУ у Київській області (Відділу обслуговування громадян № 14) від 23.05.2023 № 1000-0217-8/77355.

Вважаючи, що має право на зарахування до спеціального стажу періоду роботи в інклюзивно-ресурсному центрі та отримання зазначеної грошової допомоги, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

За правилами частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV; тут та надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Пунктом 7-1 розділу XV Закону №1058-ІV установлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191.

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Зміст Розділу 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Перелік закладів і установ) в частині «Найменування посад» містить зазначення «вчителі-логопеди», «директори».

Як свідчить довідка Яготинського інклюзивно-ресурсного центру Яготинської міської ради від 03.05.2023 № 12, ОСОБА_1 згідно розпорядження міської ради від 23.07.2021 № 262-к/тр працює на посаді директора даного центру та має тижневе педагогічне навантаження вчителя-логопеда 9 годин.

При цьому, дійсно у Переліку закладів і установ в частині «Найменування закладів і установ» не зазначено конкретно «інклюзивно-ресурсні центри».

Однак, суд звертає увагу, що за визначенням пункту 1 Положення про інклюзивно-ресурсний центр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2017 № 545, інклюзивно-ресурсний центр є установою, що утворюється з метою забезпечення права осіб з особливими освітніми потребами на здобуття дошкільної та загальної середньої освіти, в тому числі у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої освіти та інших закладах освіти, які забезпечують здобуття освіти, шляхом проведення комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку особи (далі - комплексна оцінка) та забезпечення їх системного кваліфікованого супроводу.

Засновниками інклюзивно-ресурсних центрів є представницькі органи місцевого самоврядування територіальних громад, районні, міські, районні у містах (у разі їх утворення) ради. (п. 3 зазначеного Положення).

Діяльність інклюзивно-ресурсних центрів забезпечують педагогічні працівники - керівник (директор), завідувач філії (за наявності філії), фахівці (консультанти) інклюзивно-ресурсного центру (практичні психологи, вчителі-реабілітологи, вчителі-логопеди, інші вчителі-дефектологи). (п. 43 зазначеного Положення).

На педагогічних працівників інклюзивно-ресурсних центрів поширюються умови оплати праці, умови надання щорічних відпусток та інші пільги, встановлені законодавством для педагогічних працівників спеціальних закладів загальної середньої освіти. (п. 47 зазначеного Положення).

Відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, посада директора інклюзивно-ресурсного центру відноситься до посад педагогічних працівників.

Таким чином, на думку суду, оскільки посада директора інклюзивно-ресурсного центру відноситься до посад педагогічних працівників, тобто працівників освіти, стаж роботи на даній посаді повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком закладів і установ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

При цьому, право на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій не залежить та не пов`язується із призначенням саме пенсії за вислугою років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсії за віком.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 у справі №127/9277/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Отже, робота на посаді директора інклюзивно-ресурсного центру надає право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV.

З огляду на те, що позивач на момент призначення пенсії за віком працювала у інклюзивно-ресурсному центрі та має достатній стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому раніше не отримувала пенсію, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, керуючись ч. 2 ст. 9, суд вважає за необхідне для належного захисту прав позивача у спірних правовідносинах визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 19.05.2023 № 344 та зобов`язати відповідача 1 нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши період роботи з 23.07.2021 по 03.05.2023 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом із тим, враховуючи, що відповідач 2 рішення про відмову у виплаті позивачу грошової допомоги не приймав, а лише повідомив про його прийняття, позовні вимоги, звернені до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.05.2023 № 344.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши період роботи з 23.07.2021 по 03.05.2023 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 23.11.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко