Справа № 160/19246/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛебеденко В.В.
представника позивача представника відповідача Житнікова А.І. Авілової Е.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення,
01.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» (далі позивач) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач), в якому позивач просить:
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 08 травня 2023 року №376/32-00-23-32/33115436.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає що за результатами перевірки з питання несвоєчасного подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2021 рік ТОВ «Металургійна транспортна компанія» встановлене несвоєчасне подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за звітній період 2021 року з простроченням на 83 дні та 08 травня 2023 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №376/32-00-23-32/33115436 про застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 188 410,00 грн. Так, позивач погоджується із тим, що повідомлення про участь у міжнародній групі компаній (далі повідомлення) за 2021 рік подано ним до ДПС із порушення строку (дата подання фактична 23.12.2022, граничний термін подання до 01.10.2022). Разом з тим, з посиланням на підпункт 52-1 пункту 52 підрозділу 10 розділу XX Перехідні Положення Податкового кодексу України, вказує, що перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не виключає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків подання повідомлення у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину. Також, зазначає, що лише з 25.11.2022 набув чинності Закон 2719-IX від 03.11.2022 стосовно нової редакції підпункту 69.9 пункту 69 розділу XX Перехідні Положення ПК, згідно якої абзац другий підпункту 69.9 викладено в новій редакції і з 25.11.2022 порушенням стало несвоєчасне подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу. Таким чином, позивач зазначає, що відповідачем неправильно застосовані вищенаведені норми ПК та помилково проведено розрахунок штрафних санкцій. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
28.08.2023 представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
28.08.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що спірне у цій справі рішення є правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки проведеною перевіркою було встановлено, що повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2021 рік подано ТОВ «Металургійна транспортна компанія» із порушенням строку подання, тому штрафна санкція контролюючим органом була розрахована за період з 01.10.2022 по 23.12.2022. Так, відповідач зазначає, що норми пункту 39.4 статті 39 Кодексу стосуються складання та подання звітності, тому складові цього пункту, які є об`єктами правового регулювання, а саме: звіт, повідомлення - є звітністю в розумінні податкового законодавства України, яка опрацьовується під час податкового контролю за трансфертним ціноутворенням (далі ТЦ). Поряд з цим податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 Кодексу). Тобто повідомлення про участь у міжнародній групі компаній є звітністю, яку платники податків зобов`язані складати та подавати (підпункти 16.1.2 - 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункт 39.4 статті 39 Кодексу). При цьому, платником податків повідомлення про неможливість виконання обов`язків не надано. У відзиві зазначено, що норма п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення термінів нарахування, декларуванням та сплати податків і зборів на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються з 27.05.2022 на період дії воєнного стану. Представник відповідача вказує на помилковість твердження позивача стосовно настання для нього відповідальності лише з моменту прийняття Закону 2719- IX від 03.11.2022, який набув чинності 25.11.2022, оскільки це спростовується аналізом норм податкового законодавства, а саме п.39.4 ст. 39 ПК якою визначено повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, як звітність для податкового контролю, а тому деталізація норми не може бути підставою для автоматичного звільнення платника податків від відповідальності за порушення норм податкового законодавства. За таких обставин відповідач просив у задоволенні позову відмовити.
01.09.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія»» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем не надано аргументованої відповіді на позицію позивача, викладену у позовній заяві. Зокрема, норми підпункту 69.9 пункту 69 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України застосовані всупереч нормам підпункту 52-1 пункту 52 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Представник позивача наполягає, що розрахунок штрафу проведений контролюючим органом неправильно.
05.09.2023 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання представника відповідача про вихід із спрощеного провадження було задоволено та постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
03.10.2023 представник відповідача звернулась до суду з поясненнями, в яких зазначила, що з доводами представника позивача, викладеними у відповіді на відзив не погоджуються і наводить детальну аргументацію позиції контролюючого органу.
20.10.2023 представник позивача звернувся до суду з запереченнями на додаткові пояснення відповідача, просив врахувати заперечення позивача при ухваленні рішення у справі.
26.10.2023 у підготовчому судовому засіданні, із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
16.11.2023 представник відповідача звернувся до суду з заявою про долучення до матеріалів справи копії наказу від 15.03.2023 №59-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «МТК».
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримала, проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За наслідком перевірки складено Акт про результат документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «МТК» №269/32-00-23-27/33115436 від 30.03.2023.
Так, документальною позаплановою невиїзною перевіркою ТОВ «МТК» встановлено порушення платником податків п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за звітній період 2021 рік з простроченням на 83 днів.
18.04.2023 не погодившись з висновками перевірки, зазначеними в акті перевірки від 30.03.2023 №269/32-00-23-27/33115436, ТОВ «МТК» звернулось до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
08.05.2023 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення №376/32-00-23-32/33115436 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» штрафу у розмірі 188 410,00 грн за несвоєчасне подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2021 рік.
Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «МТК» подало до Державної податкової служби України скаргу від 22.05.2023, в якій просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.05.2023 року №376/32-00-23-32/33115436, що прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.
Позивач вважає спірне рішення від 08.05.2023 №376/32-00-23-32/33115436 про застосування штрафних (фінансових) санкцій протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи правомірність прийняття спірного рішення, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.п.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Так, відповідно до ст. 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Згідно пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п.78.1.2, 78.1.15 п. 75.1 ст.75 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом;
- неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції, повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, звіту в розрізі країн міжнародної групи компаній, глобальної документації (майстер-файлу) та/або документації з трансфертного ціноутворення;
Згідно з п.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 609-VIII від 15.07.2015; в редакції Закону № 1797-VIII від 21.12.2016; із змінами, внесеними із Законом № 2245-VIII від 07.12.2017; в редакції Закону № 466-IX від 16.01.2020) платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній.
Звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній подаються центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
Суд зазначає, що положення п.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України не зазнавали змін як і з дати виникнення у позивача обов`язку по поданню звіту про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, так і станом на дату фактичного подання ним звіту про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній.
Згідно з п.п.69.9 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 03.03.2022р. №2118-ІХ для платників податків та контролюючих органів було зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.69.9 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на дату виникнення у позивача обов`язку по поданню звіту про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній) для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:
дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені;
строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок.
Згідно з п.69.9 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на дату фактичного подання звіту про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, тобто з змінами, внесеними згідно із Законом № 2719-IX від 03.11.2022) для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:
дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені;
строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки;
строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу.
Аналіз змісту абзацу 1 п.69.9 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, підстави для висновку, що як до внесення до нього змін згідно із Законом № 2719-IX від 03.11.2022, так і після їх внесення перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не зупиняється щодо дотримання строків подання звітності.
Конструкція «в тому числі» у даній нормі права передбачає, що законодавець її використав саме для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, однак таке вживання не означає, що лише щодо такого виду звітності не зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що положення п.69.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, які діяли станом на граничну дату подання вищевказаних звіту і повідомлення, встановлену п.39.4.2 ст.39 ПКУ (1 жовтня 2022 року), не розповсюджувався на повідомлення про участь у міжнародній групі компаній (яке охоплюється ст.39 ПКУ).
Пункт 3 Розділу ІІ Закону України від 03.03.2022р. №2118-ІХ було установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, будь-яка звітність, крім податкової, подання якої вимагається відповідно до норм чинного законодавства, подається з урахування строків, визначених пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Згідно з п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 03.03.2022р. №2118-ІХ та Закону України від 24.03.2022р. №2142-ІХ у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Отже, початково законодавцем було запроваджено універсальне правило, у силу якого платники податків, які не мають можливості своєчасного виконання податкового обов`язку, повинні забезпечити виконання податкового обов`язку протягом 6 місяців після припинення або скасування правового режиму воєнного стану.
З 27.05.2022 згідно з п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 12.05.2022р. №2260-ІХ у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.
Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.
Платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.
У разі самостійного виправлення платником податків у податкових періодах до 25 липня 2022 року, з дотриманням порядку, вимог та обмежень, визначених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що призвели до заниження податкового зобов`язання у звітних (податкових) періодах, що припадають на період дії воєнного стану, такі платники звільняються від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, та пені.
Платники податку на додану вартість, тимчасово, до припинення або скасування воєнного стану, не мають права на подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, передбаченого пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди до лютого 2022 року із показниками на зменшення податкових зобов`язань та/або декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
З наведеного слідує, що законодавцем були виокремлено три категорії платників податків, а саме: 1) платники, у яких відсутня можливість своєчасного виконання податкового обов`язку; 2) платники, у яких існує (наявна) можливість своєчасного виконання податкового обов`язку; 3) платники, у яких відновилася можливість виконання податкового обов`язку із введенням відносно кожної окремої категорії власного присікального строку виконання податкового обов`язку.
Так, з 27.05.2022р. законодавцем було запроваджено правило, у силу якого платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів і щодо подання звітності звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 до 27.05.2022 за умови одночасно виконання двох умов: 1) подання податкової звітності до 20.07.2022 та 2) сплати податків та зборів у строк не пізніше 31.07.2022.
Водночас із цим, з 27.05.2022 законодавцем було введено у дію правило, у силу якого платники податків, які не мають можливості виконання згаданих вище обов`язків, мають письмово повідомити про це відповідний контролюючий орган системи Державної податкової служби України.
При цьому, п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 12.05.2022 №2260-ІХ також було введено у дію нове правило, згідно з яким платники податків, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.
Суд вважає за доцільне наголосити, що положеннями п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 12.05.2022р. №2260-ІХ усі платники податків за критерієм можливості (тобто фізичної здатності) виконати власний податковий обов`язок були розмежовані/розподілені законодавцем за 3 категоріями, а саме: 1) платники податків, які станом на 27.05.2022 мають можливість виконати податковий обов`язок за період від 24.02.2022 до 27.05.2022 і звітні податкові періоди після 27.05.2022; 2) платники податків, які станом на 27.05.2022 не мають можливість виконати податковий обов`язок за період від 24.02.2022 до 27.05.2022 і звітні податкові періоди після 27.05.2022, але набули таку можливість у часовий проміжок після 27.05.2022 до календарної дати настання події припинення або скасування воєнного стану в Україні; 3) платники податків, які станом на 27.05.2022 не мають можливість виконати податковий обов`язок за період від 24.02.2022 до 27.05.2022 і звітні податкові періоди після 27.05.2022 та не набули такої можливості у часовий проміжок після 27.05.2022 і до календарної дати настання події припинення або скасування воєнного стану в Україні після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Перша із кола позначених категорія платників податків згідно з п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 12.05.2022р. №2260-ІХ повинна виконати податковий обов`язок за звітні податкові періоди 24.02.2022р.-27.05.2022р. і майбутні поточні звітні податкові періоди відносно календарної дати 27.05.2022р. до 20.07.2022р.
Друга із кола позначених категорія платників податків згідно з п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 12.05.2022 №2260-ІХ повинна виконати податковий обов`язок за звітні податкові періоди 24.02.2022-27.05.2022 і майбутні поточні звітні податкові періоди відносно календарної дати 27.05.2022 протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.
Третя із кола позначених категорія платників податків згідно з п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 12.05.2022 №2260-ІХ повинна виконати податковий обов`язок за звітні податкові періоди 24.02.2022-27.05.2022 і майбутні поточні звітні податкові періоди відносно календарної дати 27.05.2022 протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
При цьому, з 27.05.2022 згідно з п.п.69.9 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 12.05.2022 №2260-ІХ був відновлений перебіг строків подання звітності та строків сплати податків та зборів.
Як стверджує відповідач, платником податків ТОВ "МТК" не подавалось у визначені строки заяв та відповідних документів, що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку.
Прийнятого контролюючим органом рішення щодо неможливості виконання платником податків - ТОВ "МТК" податкового обов`язку до суду не надано.
З матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції відповідно до п.120.6 ст.120 Податкового кодексу України.
Згідно з пп.16.1.2. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Суд зазначає, що питання щодо визнання господарської операції контрольованою та визначення вартості товару у відповідності до принципу «витягнутої руки» регламентовано такими положеннями законодавства (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пунктів 39.1.1-39.1.4 платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку відповідно до принципу "витягнутої руки" (об`єкта оподаткування - у випадках, якщо застосування принципу "витягнутої руки" передбачено цим Кодексом або міжнародними договорами).
Обсяг оподатковуваного прибутку (об`єкта оподаткування), отриманого платником податку, який бере участь в одній чи більше контрольованих операціях, вважається таким, що відповідає принципу "витягнутої руки", якщо умови зазначених операцій не відрізняються від умов, що застосовуються між непов`язаними особами у співставних неконтрольованих операціях.
Якщо умови в одній чи більше контрольованих операціях не відповідають принципу "витягнутої руки", прибуток, який був би нарахований платнику податків в умовах контрольованої операції, що відповідає зазначеному принципу, включається до оподатковуваного прибутку (об`єкта оподаткування) платника податку.
Встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" проводиться за методами, визначеними пунктом 39.3 цієї статті, з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств.
Таким чином подання звіту про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній є звітністю, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Таким чином подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній є звітністю, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Суд зазначає, що стаття 120 Податкового кодексу України, якою й передбачено відповідальність за невиконання вимог пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України містить такий заголовок «Неподання або несвоєчасне подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності».
Вказане у своїй сукупності дає підстави для висновку, що доводи позивача про те, що повідомлення про участь у міжнародній групі компаній не є звітністю, про яку вказано у п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України є необґрунтованими.
Відповідно до п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 109.1 статті 109 Податкового кодексу України визначено, що порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
При цьому згідно п.109.3 ст.109 Податкового кодексу України лише у випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.
Тобто встановлення вини для притягнення особи до відповідальності згідно п.120.6 ст.120 Податкового кодексу України не є необхідною умовою.
Так, відповідно до приписів п.120.6 ст.120 Податкового кодексу України несвоєчасне подання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, та/або глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файлу), та/або звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній, та/або повідомлення про участь у міжнародній групі компаній або несвоєчасне декларування контрольованих операцій у поданому звіті відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу - тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі: одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року; одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного декларування контрольованих операцій в поданому звіті про контрольовані операції в разі подання уточнюючого звіту, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року; двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання документації з трансфертного ціноутворення, визначеної підпунктами 39.4.6 і 39.4.9 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року; трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання глобальної документації з трансфертного ціноутворення, визначеної підпунктами 39.4.7 і 39.4.9 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року; десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту в розрізі країн міжнародної групи компаній, але не більше 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року; одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, але не більше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року.
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія»» порушило терміни подання податкової звітності, за що підлягало притягненню до фінансової відповідальності відповідно до положень п.120.6 ст.120 Податкового кодексу України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.
Згідно із ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 листопада 2023 року.

Суддя Н.Є. Сліпець