Справа № 380/11008/23
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/11008/23 пров. № А/857/14036/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Затолочного В.С., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року, головуючий суддя Гулкевич І.З., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУПФУ у Львівській області, в якому просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за встановлення особливостей нарахування пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.11.2009 року шляхом вказівки у протоколі про перерахунок пенсії у графі Особливості : не підлягає МП (місцевим перерахункам) призначено за рішенням суду у твердому розмірі з 01.11.2009 та нарахування пенсії у твердому (фіксованому) розмірі, що склався на момент припинення виплати пенсії з 01.11.2009 року, як працюючому пенсіонеру, нижче за мінімальну пенсію у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, не проведення на загальних підставах масових перерахунків пенсії, з усіма складовими пенсійних виплат відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV, з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з 01.11.2009 року на загальних підставах, без встановлення особливостей обчислення пенсії позивачу, довічно відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV, з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент проведення перерахунку пенсії, на підставі документів пенсійній справі, не нижчій за мінімальну пенсію у розмірі прожиткового мінімуму, з проведенням на загальних підставах індексації та масових перерахунків пенсії, відповідно до пенсійної реформи України та подальших змін у пенсійному законодавстві, з виплатою компенсації втрати доходу за затримку виплати пенсії починаючи з 01.11.2009 року після перерахунку пенсії на вказаний позивачем банківський рахунок.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що на виконання рішення суду відповідачем поновлено виплату пенсії позивачу з 01.11.2009 року та прийнято рішення про перерахунок пенсії. Однак, при здійсненні перерахунку, протиправно розраховано поточну пенсію в розмірі 610,03 грн, визначеному на дату припинення її виплати, що нижче за мінімальну пенсію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статус позивача у справі необґрунтовано визначений як працююча особа, хоча заявник не працює з 25.11.1990 року, що підтверджується записом №20 у трудовій книжці; не проведені на загальних підставах індексація та поточні масові перерахунки пенсії та її складових, у тому числі надбавки за наднормативний стаж та підвищення до пенсії, як дитині війни відповідно до статей 28, 42 Закону №1058-VI. Відтак, позивач вважала дії відповідача протиправними та дискримінаційними, і такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки на думку позивача, її пенсія за минулий період повинна бути нарахована та виплачена у розмірі, визначеному відповідно до діючого законодавства на дату нарахування її до виплати, у тому числі з урахуванням діючих норм стосовно автоматичних перерахунків.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо поновлення та виплати ОСОБА_1 пенсії починаючи з 01.11.2009 року в твердому розмірі довічно, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до ст. 28 та ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2009, з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, надбавок, підвищень, доплат та індексації відповідно до статей 28, 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням раніше виплачених сум; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що пенсію ОСОБА_1 поновлено в розмірі, визначеному на дату її припинення. Вищезазначене рішення суду інших зобов`язань, зокрема, щодо проведення подальших перерахунків пенсії, не містить. Загальна пенсійна виплати з 01.11.2019 року по даний час становить 610,03 грн. Оскільки позивач постійно проживає в Ізраїлі, підстави для проведення індексації пенсії, як населенню України відсутні. Вимоги про виплату компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії у період з 01.11.2009 року після перерахунку пенсії розглядались Восьмим апеляційним адміністративним судом 16.02.2023 року у справі №380/13093/22, яким зобов`язано пенсійний орган поновити виплату пенсії за віком з 01.11.2009 року, з компенсацією втрати частини доходів.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2022 року у справі №380/13093/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ №16455/З-1300-21 від 11.07.2022 року про відмову у поновленні пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV та зобов`язано пенсійний орган поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01.11.2009 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023 року у справі №380/13093/22 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2022 року змінено та абзац третій резолютивної частини рішення викладно в наступній редакції Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01 листопада 2009 року, з компенсацією втрати частини доходів. В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2022 року по справі №380/13093/22 - залишено без змін.

Розпорядженням від 20.03.2023 року рішення суду у справі №380/13093/22 виконано: здійснено поновлення ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01.11.2009 року.

Загальна пенсійна виплата з 01.11.2009 року по даний час становить 610,03 грн, в тому числі: 270,43 грн. - основний розмір пенсії за віком; 273,57 грн. доплата до прожиткового мінімуму (544 грн.); 16,23 грн. - доплата за 6 років понаднормованого стажу понад 20 років; 49,80 грн. - підвищення дітям війни.

Крім того, відповідно до зазначеного розпорядження відповідачем встановлено особливість Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 01.11.2009 року по довічно; призначення за рішення суду - з 01.11.2009 року по довічно.

Відповідно до зазначеного розпорядження страховий стаж позивача становить 26 років 8 місяців 12 днів. Розмір пенсії обрахований наступним чином : розмір пенсії за віком (ст. 27) 270,43 грн., доплата до прожиткового мінімуму (ст. 28 ч. 1 абз. 1 (544 грн.) 273,57 грн., доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2 (за 6 років) 16,23 грн., загальний розмір пенсії 560,23 грн., підвищення дітям війни Пост. №530 п.8 49,80 грн.

Позивач вважаючи протиправними дії пенсійного органу при здійсненні нарахуванні та перерахунку пенсії, звернулась до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем допущені протиправні діяння щодо невиплати позивачу пенсії за віком, у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996 року, ратифікована Законом України № 137-V від 14.09.2006 року, яка набрала чинності з 01.02.2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України №1058-IV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною третьою ст. 4 вказаного Закону встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 наведеного Закону передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФ України та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 вказаного Закону призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 28 Закону №1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

З 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

У відповідності до п. 4-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Частиною 2 ст. 42 Закону №1058-IV встановлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Як слідує з матеріалів справи, всупереч вказаним нормам законодавства відповідачем не було проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням підвищень, індексації, передбачених Законом.

Під час поновленні позивачу пенсії з 01.11.2009 року відповідачем безпідставно встановлено особливість Не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд.розм., з огляду на що порушено права позивача на належний розрахунок пенсії, оскільки Закон України №1058 не містить застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати та заборону перерахунків пенсій осіб, які постійно проживають за межами України.

З моменту поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України №1058-IV, будь-яких обмежень її прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.

Тому, вірним є висновок суду попередньої інстанції про те, що відповідачем допущені протиправні діяння щодо невиплати позивачу пенсії за віком, у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, відповідачем допущені протиправні дії щодо невиплати позивачці пенсії за віком у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком, через що позовні вимоги в цій частині є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

В іншій частині судове рішення суду попередньої інстанції сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі №380/11008/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар