Справа № 160/6612/23
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/6612/23

Головуючий суддя І інстанції Луніна О.С.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року в адміністративній справі № 160/6612/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення №33 від 08.03.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального трудового стажу періоди провадження підприємницької діяльності з 08.09.1995 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 17.01.2001, з 18.01.2001 по 18.04.2001, з 19.04.2001 по 05.01.2005, з 06.01.2005 по 06.08.2005, з 07.08.2005 по 24.01.2006, з 25.01.2006 по 31.12.2011, з 01.01.2012 по 13.01.2017 та період перебування на обліку в УПСЗН Індустріального району м. Дніпра здійснення догляду за матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю II групи з 19 червня 2017 року по 02 грудня 2018 року ОСОБА_1 та призначити пенсію за віком з 24.12.2022.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №33 від 08.03.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди підприємницької діяльності: з 07.06.1995 по 30.06.2000 включно, з 01.01.2008 по 31.01.2008, з 01.06.2008 по 31.07.2008, з 01.02.2010 по 31.03.2010, з 01.04.2011 по 30.09.2011.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період догляду за матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю II групи з червня 2017 по грудень 2018.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.03.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні та зарахованих періодів страхового стажу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що страховий стаж позивача для визначення права на пенсію за віком з урахуванням положень абзацу 3 підпункту 1 пункту 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає 25 років 3 місяці 22 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

01.03.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.

08.03.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №33. В обґрунтування відмови у призначенні пенсії зазначено наступне:

- дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 01.03.2023;

- вік заявниці 60 років;

- страховий стаж особи становить 22 роки 23 дні;

- страховий стаж для визначення права на пенсію за віком з урахуванням положень абзацу 3 підпункту 1 пункту 3-1 розділу ХV Закону складає 25 років 3 місяці 22 дні;

- за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

В рішенні зазначено, що право на призначення пенсії заявниця матиме після досягнення 63-річного віку, з 24.12.2025 року.

Зауважено, що до страхового стажу не враховано період підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 08.09.1995 року по 24.01.2006 року та з 01.01.2011 року по 13.01.2017 року, оскільки відсутня інформація про сплату внесків за вказаний період.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням відповідача, звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення №33 від 08.03.2023 підлягає скасуванню, оскільки за ним не було враховано періоди підприємницької діяльності позивача з 07.06.1995 по 30.06.2000 включно, з 01.01.2008 по 31.01.2008, з 01.06.2008 по 31.07.2008, з 01.02.2010 по 31.03.2010, з 01.04.2011 по 30.09.2011, які мають бути включені до страхового стажу ОСОБА_1 , а також період догляду за матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю II групи з 19.06.2017 по 02.12.2018.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Згідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, періоди роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства, зараховуються до стажу роботи за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ, інших документів про сплату страхових внесків або інформації Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування..

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Як видно з матеріалів справи, підставою для незарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 08.09.1995 року по 24.01.2006 року та з 01.01.2011 року по 13.01.2017 року були висновки відповідача про непідтвердження сплати внесків за вказаний період.

Однак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що вищенаведені правові приписи не визначають підстав (порядок) зарахування до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності позивача з 08.09.1995 по 31.12.1997 року.

Отже, фактично у спірному випадку пенсійне законодавство не дає чіткої відповіді на питання щодо можливості зарахування до страхового стажу періодів здійснення позивачем підприємницької діяльності за вказаний період без надання документів про сплату страхових внесків.

В той же час, чітко визначеною позицією законодавця є можливість зарахування до страхового стажу періоду провадження підприємницької діяльності з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р., при цьому, на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а не на підставі довідки про сплачені страхові внески.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №324255 ОСОБА_1 , зареєстрована суб`єктом підприємницької діяльності 07.06.1995 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Таким чином, враховуючи те, що позивач здійснювала підприємницьку діяльність в період до набрання чинності Законом №1058, а законодавець передбачав можливість зарахування до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності по 30 червня 2000 року на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, то враховуючи конституційне право особи на пенсійне забезпечення, а також приймаючи до уваги однаковий правовий статус «суб`єкта підприємницької діяльності» який існував як в період здійснення позивачем підприємницької діяльності так і в період з 01.01.1998 (період зазначений в Законі №1058), суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності з 07.06.1995 по 30.06.2000 року на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності.

Що стосується правомірності зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2008 по 31.01.2008, з 01.06.2008 по 31.07.2008, з 01.02.2010 по 31.03.2010, з 01.04.2011 по 30.09.2011 року, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Згідно з листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №10054/604-36-53-01-12 від 17.02.2023 встановлено, що за даними Інформаційно - комунікаційних систем ДПС України, станом на 14.02.2023, ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_2 ) перебувала на податковому обліку як фізична особа підприємець з 22.05.1995 по 13.01.2017 рік та здійснювала діяльність як фізична особа-підприємець:

- з 08.09.1995 по 31.12.2000 відсутня інформація;

- з 01.01.2001 по 17.01.2001 на загальній системі оподаткування;

- з 18.01.2001 по 18.04.2001 на загальній системі оподаткування (сплата фіксованого патенту);

- з 19.04.2001 по 05.01.2005 на загальній системі оподаткування;

- з 06.01.2005 по 06.08.2005 на загальній системі оподаткування (сплата фіксованого патенту);

- з 07.08.2005 по 24.01.2006 на загальній системі оподаткування;

- з 25.01.2006 по 31.12.2011 на загальній системі оподаткування (сплата фіксованого патенту);

- з 01.01.2012 по 13.01.2017 на загальній системі оподаткування.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем надані були патенти серії НОМЕР_3 з терміном дії з 01.04.2011 по 30.09.2011 та сумою фіксованої плати прибуткового податку за патент 480 грн.; серії ПАЕ №240813 з терміном дії з 01.02.2010 по 31.03.2010 та сумою фіксованої плати прибуткового податку за патент 160 грн.; серії АЕ №008786 з терміном дії з 21.04.1999 по 21.05.1999 та сумою фіксованої плати прибуткового податку за патент 82,50 грн.

На підтвердження сплати коштів за виданими патентами, позивачем надані копії квитанцій №108792 від 26.12.2007 та №123855 від 22.05.2008 на суму 80 грн. за січень 2008 року та на суму 160 грн. за червень-липень 2008 року.

З урахуванням наданих доказів, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем підтверджено періоди підприємницької діяльності, які підлягають включенню до страхового стажу: з 07.06.1995 по 30.06.2000 включно, з 01.01.2008 по 31.01.2008, з 01.06.2008 по 31.07.2008, з 01.02.2010 по 31.03.2010, з 01.04.2011 по 30.09.2011.

Відносно позовної вимоги про включення до страхового стажу періоду перебування на обліку в УПСЗН Індустріального району м. Дніпра: здійснення догляду за матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю II групи з 19.06.2017 по 02.12.2018, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне

Відповідно до довідки УПСЗН Індустріального району м. Дніпра від 09.10.2017 №2195/1 ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПСЗН Індустріального району м. Дніпра і отримує компенсацію за надання соціальних послуг громадянці похилого віку-інваліду ІІ групи з липня 2017 року по вересень 2017 року.

Згідно з довідкою УПСЗН Індустріального району м. Дніпра від 12.08.2019 №823 ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПСЗН Індустріального району м. Дніпра і отримує компенсацію за надання соціальних послуг громадянці похилого віку-інваліду ІІ групи з червня 2017 року по грудень 2018 року.

Відповідно до п. 14 ст. 11 Закону №1058, в редакції, яка діяла станом на період отримання позивачем компенсації за надання соціальних послуг громадянці похилого віку-інваліду ІІ групи, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю II групи, проте станом на червень 2017 року досягла 80-річного віку, а позивач отримувала компенсацію відповідно до законодавства, здійснюючи догляд за такою особою.

Відтак, на позивача поширюється норма п. 14 ст. 11 Закону №1058, а тому період догляду за матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю II групи з 19.06.2017 по 02.12.2018 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване рішення №33 від 08.03.2023 підлягає скасуванню, оскільки ним не було враховано періоди підприємницької діяльності позивача з 07.06.1995 по 30.06.2000 включно, з 01.01.2008 по 31.01.2008, з 01.06.2008 по 31.07.2008, з 01.02.2010 по 31.03.2010, з 01.04.2011 по 30.09.2011, які мають бути включені до страхового стажу ОСОБА_1 , а також період догляду за матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю II групи з 19.06.2017 по 02.12.2018.

Також, з огляду на наведені обставини справи, обґрунтованим є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.03.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні та зарахованих періодів страхового стажу.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року в адміністративній справі №160/6612/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко