Справа № 580/5318/23
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5318/23 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Аліменка В.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Долинській Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Cмілянської міської ради на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави до Смілянської міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Смілянської міської ради в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Смілянської міської ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, приміщення та будівлі за адресою: вул. Кармелюка, 38, м. Сміла, Черкаська область, якими користується Смілянський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня-школа І-ІІІ ступенів № 15» Смілянської міської ради Черкаської області;

- зобов`язати Смілянську міську раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Смілянським навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15» Смілянської міської ради Черкаської області за адресою: вул. Кармелюка, 38, м. Сміла, Черкаської області;

- зобов`язати Смілянську міську раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на приміщення та будівлі Смілянського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15» Смілянської міської ради Черкаської області за адресою: вул. Кармелюка, 38, м. Сміла, Черкаської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Смілянським навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15» Смілянської міської ради Черкаської області свідчить про порушення норм чинного законодавства.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року провадження в адміністративній справі за позовом заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави до Смілянської міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - закрито. Стягнуто з Смілянської міської ради на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу в частині стягнення з Смілянської міської ради () на користь Черкаської обласної прокуратури () судового збору у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 00 коп.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суб`єкту владних повноважень підлягають відшкодування лише два види витрат, пов`язаних з розглядом справи: витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу, тому суд першої інстанції не мав права стягувати судовий збір з відповідача.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2023 прийнято рішення Смілянської міської ради №65-9/VIII «Про надання Смілянському навчально-виховному комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15» Смілянської міської ради Черкаської області дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під комплексом будівель на вул. Кармелюка, 38 в постійне користування» та підготовлено проєкт та прийнято рішення Смілянської міської ради від 30.08.2023 №68-39/VIII «Про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління по вул. Кармелюка, 38».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 28.08.2023 державним реєстратором виконавчого комітету Смілянської міської ради Дем`яненко І.А. здійснено державну реєстрацію права власності Смілянської міської ради на об`єкт нерухомого майна - будівлю навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15» за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Кармелюка, буд. № 38.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем оформлено правовстановлюючі документи на приміщення та будівлі за адресою: вул. Кармелюка, 38, м. Сміла, Черкаська область, якими користується Смілянський навчально - виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня-школа І-ІІІ ступенів № 15» Смілянської міської ради Черкаської області та вчиняються дії щодо оформлення права власності на земельну ділянку під Смілянським навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15» Смілянської міської ради Черкаської області за адресою: вул. Кармелюка, 38, м. Сміла, Черкаської області, відтак порушення, які слугували підставами звернення до суду виправлені відповідачем самостійно, що свідчить про наявність підстав для закриття провадження.

Як наслідок, оскільки при зверненні до суду з позовною заявою, сплачено судовий збір в розмірі 5368 грн., тому суд першої інстанції стягнув на користь позивача сплачений судовий збір.

Згідно частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення з відповідача судового збору, тому в іншій частині ухвала судом апеляційної інстанції не переглядається.

Колегія суддів не погоджується у повній мірі з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 8 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Згідно частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

За правилами статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У силу вимог частини п`ятої статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною десятою вказаної статті передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд вирішує питання щодо судових витрат під час ухвалення рішення, про що зазначає у його резолютивній частині (частина перша статті 143, частина п`ята статті 246 КАС України).

З аналізу вищевикладеного вбачається, що мета розподілу судових витрат нерозривно пов`язана із завданням адміністративного судочинства, котре полягає у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, нормами КАС України встановлено порядок компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, судових витрат у випадку відмови в задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду (частина п`ята статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України) чи закриття провадження в справі (частина друга статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України).

У той же час, відповідач наділений правом заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, у випадку закриття провадження у справі (частина друга статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України) або залишення позову без розгляду (частина п`ята статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України) внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі №580/5318/23.

У подальшому, відповідачем 06.07.2023 прийнято рішення Смілянської міської ради №65-9/VIII «Про надання Смілянському навчально-виховному комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15» Смілянської міської ради Черкаської області дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під комплексом будівель на вул. Кармелюка, 38 в постійне користування» та підготовлено проєкт та прийнято рішення Смілянської міської ради від 30.08.2023 №68-39/VIII «Про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління по вул. Кармелюка, 38».

Як наслідок, 28.08.2023 державним реєстратором виконавчого комітету Смілянської міської ради Дем`яненко І.А. здійснено державну реєстрацію права власності Смілянської міської ради на об`єкт нерухомого майна - будівлю навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15» за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Кармелюка, буд. № 38.

Вказані обставини свідчать про те, що порушення, які слугували підставами звернення до суду були виправлені відповідачем самостійно, тому суд першої інстанції на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України закрив провадження у справі.

Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, оскільки провадження у справі закрито, відсутні підстави для стягнення понесених позивачем судових витрат саме з відповідача, оскільки така сума повертається за його заявою з Державного бюджету України.

Втім, у даному випадку, стягуючи сплачений позивачем судовий збір з відповідача, суд першої інстанції виходив з положень статті 140 КАС України згідно з якими якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Однак, ці особливості стосуються певної (однієї із багатьох, що згадані в статті 139 КАС України) ситуації - реалізації позивачем свого процесуального права на відмову від позову та прийняття судом відповідного рішення.

Та обставина, що в цій статті не зазначено правового статусу позивача (суб`єкт владних повноважень чи особа), на думку суду, не змінює підходу, запровадженого в загальній нормі (стаття 139 КАС України) про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору не підлягають розподілу за результатом розгляду справи.

Отже, наведене вище дає підстави для висновку, що передбачене статтею 140 КАС України правило щодо присудження витрат спрацьовує, якщо позивачем є фізична особа або юридична особа, яка не є суб`єктом владних повноважень; якщо позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, тоді незалежно від результатів розгляду справи понесені ним судові витрати, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не підлягають розподілу (частина друга статті 139 КАС України).

Відтак, відповідачу - суб`єкту владних повноважень, можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі №666/754/16-а та від 16 січня 2020 року у справі №360/4447/18.

Тобто, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи.

На користь саме такого тлумачення свідчить зміст частини третьої статті 139 КАС України, відповідно до якої суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 29.08.2022 у справі № 826/16473/15.

До того ж, Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку, викладеного, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 380/3138/20 щодо можливості покладення на відповідача обов`язку відшкодування понесених позивачем - суб`єктом владних повноважень судових витрат як міри відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку, та зазначила, що передбачене статтею 140 КАС України правило щодо присудження витрат спрацьовує, якщо позивачем є фізична особа або юридична особа, яка не є суб`єктом владних повноважень; якщо позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, незалежно від результату розгляду справи не підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Як наслідок, колегія суддів звертає увагу на те, що у даному випадку має місце не відмова позивача від позову внаслідок його задоволення відповідачем на піставі статті 140 КАС України, а закриття провадження згідно статті 238 КАС України у зв`язку з виправленням порушень відповідачем самостійно, тому суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Крім того, судом першої інстанції було порушено норми процесуального права щодо розподілу судових витрат, оскільки як встановлено вище суб`єкту владних повноважень не можуть компенсуватись судові витрати щодо сплати судового збору.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про часткову обгрунтованість апеляційної скарги.

Частиною першою статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в частині стягнення з Смілянської міської ради () на користь Черкаської обласної прокуратури () судовий збір у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп» з прийняттям у цій частині нової постанови наступного змісту: «Судові витрати не розподіляються».

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Cмілянської міської ради - задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року скасувати в частині стягнення з Смілянської міської ради () на користь Черкаської обласної прокуратури () судовий збір у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп».

У цій частині прийняти нову постанову наступного змісту: «Судові витрати не розподіляються».

В іншій частині - ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді В.О. Аліменко

В.П. Мельничук