Справа № ЗПП/320/88/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № ЗПП/320/88/23 Головуючий у 1 інстанції - Марич Є.В.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Масловській К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 за заявою приватного акціонерного товариства "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" про забезпечення позову приватного акціонерного товариства "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" до ДП "Інфоресурс", Міністерства освіти і науки України, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна Академія управління персоналом" (далі - заявник, ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналом") звернулось до Київського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просило суд постановити ухвалу про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:

- заборони ДП "Інфоресурс", як технічному адміністратору Єдиної державної бази з питань освіти, та Міністерству освіти і науки України, як розпоряднику Єдиної державної бази з питань освіти, до вирішення справи по суті, обмежувати (блокувати, призупиняти, унеможливлювати, забороняти будь-яким шляхом) ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" у створенні у ЄДЕБО замовлення на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту та завантаженні з ЄДЕБО інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту (зокрема, реєстраційних номерів диплому та додатків до диплому) в електронній формі, для осіб, що у 2023р. завершують навчання в ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" за акредитованими освітніми програмами та інформація про навчання яких міститься в ЄДЕБО;

- заборони ДП "Інфоресурс", як технічному адміністратору Єдиної державної бази з питань освіти, та Міністерству освіти і науки України, як розпоряднику Єдиної державної бази з питань освіти, до вирішення справи по суті, під час оброблення замовлення на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту будь-яким чином обмежувати (блокувати, призупиняти, унеможливлювати, забороняти будь-яким шляхом) передачу ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" реєстраційних номерів документів про вищу освіту для осіб, що були поновлені та у 2023р. завершують навчання в ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" за акредитованими освітніми програмами та інформація про яких міститься в ЄДЕБО, з підстав відсутності сертифікатів ЗНО/НМТ;

- заборони ДП "Інфоресурс", як технічному адміністратору Єдиної державної бази з питань освіти, та Міністерству освіти і науки України, як розпоряднику Єдиної державної бази з питань освіти, до вирішення справи по суті, обмежувати (блокувати, призупиняти, унеможливлювати, забороняти будь-яким шляхом) відтворення інформації про видачу ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" документів про вищу освіту в Реєстрі документів про вищу освіту ЄДЕБО у 2023р. здобувачам освіти на підставі наказу керівника закладу освіти (ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу").

В обґрунтування заяви представник ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналом" зазначив, що з 19.06.2023р. державним підприємством "Інфоресурс" блокується замовлення ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" реєстраційних номерів документів про освіту (диплому та додатку до нього) для студентів випускних курсів, які раніше були поновлені з інших закладів освіти, інформація про навчання яких вже міститься в ЄДЕБО, та які завершують навчання. Представник стверджує, що наведені дії ДП "Інфоресурс" суперечать чинному законодавству, зокрема приписам Закону України «Про вищу освіту», Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженому наказом МОН України від 08.06.2018р. №620, Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженому наказом МОН України від 06.03.2015р. №249, якими не передбачено будь-яких обмежень щодо видачі дипломів особам, які успішно завершили навчання за освітніми програмами, акредитованими згідно ЗУ «Про вищу освіту». Представник заявника вказує на те, що блокуючи замовлення ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" реєстраційних номерів про освіту випускникам цього закладу, ДП "Інфоресурс" посилається на лист Міністерства освіти і науки України від 19.06.2023р. за №1/8800-23, в якому обробка замовлення обумовлена без законних на те підстав наданням документів, що підтверджують право здобувачів освіти на спеціальні умови участі у конкурсному відборі (сертифікатів ЗНО/НМТ/ЄВІ/ІФВВ/МКТ/МТНК). Представник ВНЗ наголошує на тому, що станом на 01.08.2023р., останньому заблоковано замовлення в ЄДЕБО дипломів для 189 бакалаврів-випускників. Наведені протиправні дії не відповідають також і положенням договору про надання технічних послуг від 07.03.2023р. №249, укладеного між заявником та ДП "Інфоресурс", та при цьому порушують права на отримання документів про вищу освіту сотень здобувачів освіти, які успішно виконали відповідну освітню програму, пройшли атестацію, та інформація про навчання яких вже міститься в ЄДЕБО, оскільки вони були поновлені до закладу освіти.

Позивач стверджує, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки за час розгляду справи, 189 студентів (бакалаврів-випускників) не зможуть отримати дипломи, вступити до магістратури під час вступної кампанії 2023р., працювати на посадах, зайняття яких обумовлене отриманням відповідної вищої освіти, яку вони здобули, однак не можуть підтвердити цей факт належним документом, що є порушенням конституційного права студентів на освіту і працю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 (з урахуванням ухвали Київського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 про виправлення описки) заяву про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено.

Задовольняючи клопотання ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналом", суд першої інстанції зазначив, що на сьогоднішній день заявнику заблоковано замовлення в ЄДЕБО дипломів для 189 бакалаврів-випускників, інформація про яких вже міститься в ЄДЕБО, та які водночас успішно виконали відповідну освітню програму та пройшли атестацію, у зв`язку із чим таке блокування, на думку заявника, є абсолютно безпідставним. На переконання суду першої інстанції, позбавлення 189 студентів можливості отримання дипломів бакалавра, які успішно виконали освітню програму, акредитовану згідно Закону України «Про вищу освіту», та пройшли атестацію, призведе до порушення їх конституційних прав на освіту та працю, позаяк такі студенти будуть позбавлені права вступити до магістратури під час вступної кампанії-2023р. та/або працювати на посадах, зайняття яких обумовлене здобуттям відповідної вищої освіти.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Міністерство освіти і науки України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що дії Міністерства освіти і науки України щодо тимчасового призупинення можливості замовлення документів про вищу освіту для деяких здобувачів освіти, які здобувають освіту у окремих закладах освіти, не містять очевидних ознак протиправності та порушення прав, свобод або інтересів позивача. За твердженням апелянта, суд мав прийти до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення до вирішення спору по суті адміністративної справи за позовом ПрАТ «ВНЗ «Міжрегіональна Академія управління персоналу» до ДП «Інфоресурс» та Міністерства освіти і науки України про визнання нечинним та скасування наказу в частині, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії. Зазначає, що без розгляду справи по суті із встановленням усіх фактичних обставин справи та дослідженням доказів, що мають значення для вирішення даної справи, дане забезпечення призводить до тих самих наслідків, як і у випадку фактичного задоволення позовних вимог та не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 квітня 2020 року у справі №580/2403/19 зазначив, що «підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, а тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти».

Згідно ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Нормами статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, у випадку, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову, у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у від 07 червня 2023 року у справі №ЗД/380/2/23 вказано наступне: «…В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також, вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі №640/23956/21 вказано, що «заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії».

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вже було зазначено вище, заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його подання, яким оскаржуватиме: наказ МОН України від 06.03.2015р. № 249 (в редакції наказу від 02.11.2020р. №1351) в частині затвердження абз. 3 ч. 2 р. ІІ Порядку замовлення, виготовлення, видачі, обліку документів про вищу освіту та додатків до дипломів європейського зразка (замовлення на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту); а також дії ДП "Інфоресурс" та МОН України щодо обмеження заявнику можливості створення замовлення на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту і завантаження з ЄДЕБО інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту (реєстраційних номерів дипломів та додатків до дипломів) для осіб, інформація про навчання яких міститься в ЄДЕБО, з інших підстав, ніж відсутність акредитації відповідної освітньої програми; обмеження під час оброблення замовлення ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту на передачу реєстраційних номерів документів про вищу освіту для осіб, що були поновленні на акредитовані освітні програми та інформація про яких міститься в ЄДЕБО.

Керуючись приписами наведеного наказу, колегія суддів констатує, що спільними діями ДП "Інфоресурс" та МОН України вищим закладам освіти, зокрема заявнику, призупинено можливість замовлення документів про вищу освіту для її здобувачів, які були поновлені до закладів вищої освіти, до надання такими особами документів, що підтверджують їх право на спеціальні умови участі у конкурсному відборі (сертифікатів ЗНО/НМТ/ЄВІ/ІФВВ/МКТ/МТНК).

Так, на момент подання заяви про забезпечення позову та на момент винесення спірної ухвали заявнику заблоковано замовлення в ЄДЕБО дипломів для 189 бакалаврів-випускників, інформація про яких вже міститься в цій базі, та які успішно виконали відповідну освітню програму та пройшли атестацію.

Колегія суддів вважає, що позбавлення 189 студентів можливості отримання дипломів бакалавра, які успішно виконали освітню програму, акредитовану згідно ЗУ «Про вищу освіту», та пройшли атестацію, призведе до порушення їх конституційних прав на освіту та працю, позаяк такі студенти будуть позбавлені права вступити до магістратури під час вступної кампанії-2023р., яка закінчується 30.11.2023, та/або працювати на посадах, зайняття яких обумовлене здобуттям відповідної вищої освіти. При цьому, з огляду на вищевказане та беручи до уваги строки розгляду заяви про забезпечення позову (2 дні), позовної заяви (60 днів), загальновідому завантаженість Київського окружного адміністративного суду, а також з огляду на необхідність швидкого тимчасового збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог та попередження настання відповідних негативних наслідків для студентів, колегія суддів вважає, що, в даному випадку, захист прав та інтересів шляхом забезпечення позову є правильним.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що заборона/блокування заявнику замовляти документи про вищу освіту та додатки до дипломів фактично ґрунтується на відсутності відомостей про наявність у 189 студентів сертифікатів ЗНО/НМТ.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, що до переведення 189 студентів з інших ВУЗів до приватного акціонерного товариства "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" такі сертифікати були відсутні. В судовому засіданні 21.11.2023 представник Міністерства освіти і науки України не змогла відповісти на питання колегії суддів чи зверталось вказане міністерство до позивача з листом щодо надання інформації про наявність у 189 студентів сертифікатів ЗНО/НМТ з моменту переведення їх до приватного акціонерного товариства "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу".

Враховуючи вищезазначене у сукупності, не надаючи попередньої оцінки щодо законності наказу МОН України від 06.03.2015 № 249 (в редакції наказу від 02.11.2020 №1351) у відповідній частині та дій відповідачів за позовом, який поданий заявником, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість тверджень заявника відносно того, що невжиття заходів забезпечення, про які просить заявник, до вирішення справи по суті, призведе до порушення конституційних прав наведених студентів на освіту і працю та неможливості відновлення порушеного права таких студентів на вступ до магістратури під час вступної кампанії-2023р. після прийняття рішення по суті щодо спірних правовідносин, які мають місце у даному випадку.

Крім того, незастосування заходів забезпечення позову у межах спірних правовідносин нівелює ефективність судового захисту та створює невідворотні наслідки у системі освітнього управління, які не можуть бути усунені шляхом вирішення справи по суті спору.

Отже, незастосування заходів забезпечення позову у межах спірних правовідносин створює очевидну небезпеку та ускладнення ефективного захисту (поновлення) оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Також, колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом:

1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії;

2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку, а також іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, та банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків;

4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій;

5) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення;

6) зупинення рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо встановлення державних регульованих цін (тарифів) на ринку електричної енергії та природного газу, затвердження методик (порядків) їх встановлення (формування, розрахунку);

7) зупинення рішення Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлення заборони Кабінету Міністрів України призначати на посаду члена (членів) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг";

8) зупинення дії індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Міністерства фінансів України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта;

9) зупинення дії індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, її посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта;

10) зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Колегія суддів звертає увагу, що забезпечення позову шляхом заборони ДП "Інформресурс", як технічному адміністратору Єдиної державної бази з питань освіти, та Міністерству освіти і науки України (), як розпоряднику Єдиної державної бази з питань освіти, до вирішення справи по суті, обмежувати (блокувати, призупиняти, унеможливлювати, забороняти будь-яким шляхом) ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" у вчиненні дій в ЄДЕБО не входить до переліку, визначеного ч. 3 ст. 151 КАС України, яким заборонено забезпечувати позов, що додатково свідчить про можливість та, з урахуванням викладених вище обставин, наявність підстав для забезпечення позову.

Доводи апелянта про те, що забезпечення позову обраним судом першої інстанції шляхом є вирішенням справи по суті колегія суддів оцінює критично та не бере до уваги, оскільки, в даному випадку, заява ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" про забезпечення позову була подана до його подання, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що таке забезпечення мало ціль збереження існуючого становища та захисту 189 студентів до розгляду справи по суті, а не її такий розгляд, оскільки суду на момент постановлення спірної ухвали не було відомо з якими кінцевими вимогами ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" звернеться до суду з позовом. До того ж, КАС України надає право позивачу уточнювати позовні вимоги таким чином, який, на його думку, надаватиме повний захист прав та інтересів останнього.

Більше того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що в заяві про забезпечення позову до його подання було зауважено, що останнім оскаржуватиме: наказ МОН України від 06.03.2015р. № 249 (в редакції наказу від 02.11.2020р. № 1351) в частині затвердження абз. 3 ч. 2 р. ІІ Порядку замовлення, виготовлення, видачі, обліку документів про вищу освіту та додатків до дипломів європейського зразка (замовлення на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту); а також дії ДП "Інфоресурс" та МОН України щодо обмеження заявнику можливості створення замовлення на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту і завантаження з ЄДЕБО інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту (реєстраційних номерів дипломів та додатків до дипломів) для осіб, інформація про навчання яких міститься в ЄДЕБО, з інших підстав, ніж відсутність акредитації відповідної освітньої програми; обмеження під час оброблення замовлення ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту на передачу реєстраційних номерів документів про вищу освіту для осіб, що були поновленні на акредитовані освітні програми та інформація про яких міститься в ЄДЕБО.

В свою чергу, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2023:

- заборонено ДП "Інформресурс" (), як технічному адміністратору Єдиної державної бази з питань освіти, та Міністерству освіти і науки України (), як розпоряднику Єдиної державної бази з питань освіти, до вирішення справи по суті, обмежувати (блокувати, призупиняти, унеможливлювати, забороняти будь-яким шляхом) ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" у створенні у ЄДЕБО замовлення на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту та завантаженні з ЄДЕБО інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту (зокрема, але не виключно реєстраційних номерів диплому та додатків до диплому) в електронній формі, для осіб, що у 2023р. завершують навчання в ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" за акредитованими освітніми програмами та інформація про навчання яких міститься в ЄДЕБО, до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду по суті адміністративної справи за позовом ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" до ДП "Інформресурс" та Міністерства освіти і науки України про визнання нечинним та скасування наказу в частині, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії;

- заборонено ДП "Інформресурс" (), як технічному адміністратору Єдиної державної бази з питань освіти, та Міністерству освіти і науки України (), як розпоряднику Єдиної державної бази з питань освіти, до вирішення справи по суті, під час оброблення замовлення на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту будь-яким чином обмежувати (блокувати, призупиняти, унеможливлювати, забороняти будь-яким шляхом) передачу ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" реєстраційних номерів документів про вищу освіту для осіб, що були поновлені та у 2023р. завершують навчання в ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" за акредитованими освітніми програмами та інформація про яких міститься в ЄДЕБО, з підстав відсутності сертифікатів ЗНО/НМТ, до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду по суті адміністративної справи за позовом ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" до ДП "Інформресурс" та Міністерства освіти і науки України про визнання нечинним та скасування наказу в частині, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

- заборонено ДП "Інформресурс" (), як технічному адміністратору Єдиної державної бази з питань освіти, та Міністерству освіти і науки України (), як розпоряднику Єдиної державної бази з питань освіти, до вирішення справи по суті, обмежувати (блокувати, призупиняти, унеможливлювати, забороняти будь-яким шляхом) відтворення інформації про видачу ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" документів про вищу освіту в Реєстрі документів про вищу освіту ЄДЕБО у 2023р. здобувачам освіти на підставі наказу керівника закладу освіти (ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу"), до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду по суті адміністративної справи за позовом ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" до ДП "Інформресурс" та Міністерства освіти і науки України про визнання нечинним та скасування наказу в частині, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Вищевикладене дає колегії суддів дійти до висновку про те, що заявник у своєму позові мав намір оскаржити в цілому наказ МОН України від 06.03.2015р. № 249 (в редакції наказу від 02.11.2020р. № 1351) в частині затвердження абз. 3 ч. 2 р. ІІ Порядку замовлення, виготовлення, видачі, обліку документів про вищу освіту та додатків до дипломів європейського зразка (замовлення на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту), а також визнати дії ДП "Інфоресурс" та МОН України щодо обмеження заявнику можливості замовлення, виготовлення, видачі, обліку документів про вищу освіту та додатків до дипломів європейського зразка (замовлення на формування інформації, що відтворюється в документі про вищу освіту), в той же час спірною ухвалою, з урахуванням ухвали Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 про її роз`яснення, було заборонено ДП "Інформресурс", як технічному адміністратору Єдиної державної бази з питань освіти, та Міністерству освіти і науки України (), як розпоряднику Єдиної державної бази з питань освіти, до вирішення справи по суті, обмежувати (блокувати, призупиняти, унеможливлювати, забороняти будь-яким шляхом) ПрАТ "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" у вчиненні дій в ЄДЕБО та ця заборона спрямована в першу чергу на захист прав 189 студентів, інформація про яких вже міститься в ЄДЕБО, та які успішно виконали відповідну освітню програму та пройшли атестацію, на отримання дипломів бакалавра та вступ до магістратури під час вступної кампанії-2023р.

За вказаних обставин, аргументи апелянта про те, що забезпечення позову обраним судом першої інстанції шляхом є вирішенням справи по суті є безпідставними.

Подібні висновки щодо того, що вжиття визначених судом заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед спрямоване лише на забезпечення права позивача доступу до правосуддя в Україні та збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог були викладені в постановах Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 420/7613/19, від 13.05.2021 у справі № 640/31875/20, від 23 вересня 2021 року у справі № 420/11076/20, від 14 грудня 2021 року у справі № 240/16920/21, від 15 квітня 2022 року у справі № 440/6755/21, від 21 грудня 2022 року у справі № 160/11995/22, від 31 січня 2023 року у справі № 140/8709/21, від 22 березня 2023 року у справі № 380/8301/22.

Твердження апелянта про те, що настання для позивача можливих негативних наслідків є лише припущенням, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки вони суперечать завданням адміністративного судочинства та юридичній природі існування інституту забезпечення позову, які покликані саме попередити настання відповідних негативних наслідків для особи, яка звертається за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Доводи апелянта про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказане не спростовує висновків суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та не може надаватись оцінка цьому в межах перегляду спірної ухвали.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для забезпечення позову приватного акціонерного товариства "ВНЗ "Міжрегіональна Академія управління персоналу" до ДП "Інфоресурс", Міністерства освіти і науки України у визначений судом спосіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову відповідають вимогам ст.ст. 150, 151 КАС України, є виваженими, обґрунтованими та співмірними з метою, на досягнення якої вони спрямовані, та наслідками, що можуть настати, і доводи апелянта не спростовують правомірності їх застосування.

Надаючи оцінку всім іншим доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Файдюк В.В.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 23.11.2023.