Справа № 490/3847/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 490/3847/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Турецької І.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 вересня 2023 року, прийняте у складі суду судді Шолох Л.М. в місті Миколаїв, по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду міста Миколаєва з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просив суд скасувати постанову серії АА №00007670 від 25 квітня 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення за частиною першою статті 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8 500, 00 грн та закрити провадження у справі відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що під час проведення розрахунку навантаження на строєні осі транспортного засобу відповідачем не були враховані приписи пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», які передбачають допустимі перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. На думку позивача, внаслідок неврахування цієї норми відповідачем було помилково збільшено значення навантаження на строєні осі транспортного засобу.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 вересня 2023 року позов задоволено частково. Скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00007670 від 25 квітня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 132-1 КУпАП. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 132-1 КУпАП, направлено до Державної служби України з безпеки на транспорті на новий розгляд..

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідачем для обчислення розміру перевищення вагових параметрів взято величину 21000 кг., як нормативно дозволений параметр навантаження на строєні осі і додавання до цього показника 2 відсотка законодавством не передбачено. Апелянт вказує, що суд припустився помилкового висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови Укртрансбезпека повинна була до нормативно дозволеного параметру навантаження на строєні осі додавати 2 відсотки, оскільки якби перевищення загальної маси транспортного засобу не більше двох відсотків позивач мав право не оформлювати дозвіл. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності направив на новий розгляд в порушення частини першої статті 38 КУпАП, відповідно до якого адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою серії АА №00007670 від 25 квітня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУПАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн 00 коп.

У цій постанові встановлено, що позивач допустив рух транспортного засобу DAF FT XF 105.510 днз. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених у пункт 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5.6 % (1.176 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 21 т. та відстані між осями 1,3 м. або менше.

Вважаючи вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність врахування розміру похибки 2% під час здійснення розрахунку навантаження на строєні осі транспортного засобу позивача, при цьому за висновками суду для обчислення розміру перевищення вагових параметрів взято величину 21 000 кг. (передбачено п. 22.5 ПДР) без врахування 2% допустимого відхилення, передбаченого п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» до великовагових та великогабаритних транспортних засобів відносяться транспортні засоби вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Положеннями п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема на дорогах державного значення навантаження на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями 1,3 метра або менше 21 т.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил №30.

Згідно з ч.2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 25.04.2023 серії АА № 00007690 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу позивача, зокрема:

- кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь;

- відстань між вісями 1-2: 3800 мм, 2-3: 5790 мм, 3-4: 1300 мм; 4-5: 1300 мм;

- навантаження на вісь 1 - 7350 кг, 2 - 11450 кг, 3 - 8750 кг, 4 - 8750 кг; 5 - 8900 кг; загальна маса - 45200 кг.

- висота - 3.814 м.; ширина - 2.524 м.; довжина - 15.892 м.

Відповідно до оскаржуваної постанови формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами наступна:

*% перевищення = ((Хфакт - Хнорм * похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де

Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР.

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134- 1:2010, помножена на Х факт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Враховуючи викладене, відповідачем було вірно встановлено що відсоток навантаження на строєні вісі становить 5.6% за наступною формулою ((26400 кг -21000кг) -16%* 26400 кг)/21000кг)*100%. Вірність таких розрахунків не заперечується ані позивачем, ані судом першої інстанції.

Натомість, єдиним доводом позовної заяви, з яким погодився суд першої інстанції є необхідність врахування розміру похибки 2% під час здійснення розрахунку навантаження на строєні осі транспортного засобу позивача згідно п. 4 Правил №30.

Колегія суддів вважає, що вказані висновки суду першої інстанції ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права з огляду на наступне.

Так, дійсно абзацом 4 пункту 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктом 2 Правил №30, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Таким чином, законодавством чітко встановлено, що перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху в межах 2% не потребує оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Проте, оскільки вагові параметри транспортного засобу позивача із урахуванням результатів їх зважування відповідачем перевищують нормативні більше, ніж на 2 відсотки (що також не заперечується позивачем), то такий транспортний засіб вважаються великоваговим та мав здійснювати рух автомобільними дорогами на підставі дозволу.

Відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена правова норма не містить посилань на будь-яку величину похибки, як помилково вважає позивач, прямо вказує на наслідки перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, та не передбачає інакшого трактування.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що перевищення вагових параметрів на 2% в порівнянні з визначеними в пункті 22.5 Правил дорожнього руху є саме понаднормативним перевищенням (а не допустимим відхиленням у перевищенні вагових параметрів, як помилково вважає позивач), проте таке перевищення не несе таких наслідків для перевізника як обов`язок оформити відповідний дозвіл та внести плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування.

При цьому колегія суддів зауважує, що у пункті 30 Порядку №879 наведено формулу, за якою здійснюється розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту. Як вірно зазначає відповідач у своєму відзиві на касаційну скаргу, ця формула не містить необхідності включення у розрахунок жодної похибки. Законодавством не передбачено альтернативного способу обчислення перевищення вагових норм, не зазначено, що 2% величини похибки не береться до розрахунку вагових параметрів, встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 28 липня 2022 року (справа № 380/5173/20), та відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до встановлених у справі обставин, у відсотковому співвідношенні перевищення навантаження на строєну вісь транспортного засобу позивача порівняно з нормативно допустимим становило 5.6%.

Таким чином, відповідач правомірно застосував до позивача санкцію, передбачену ч.2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно. Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав вважати, що винесена відповідачем постанова є протиправною з підстав неправильного визначення відсотку перевищення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст, 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 вересня 2023 року задовольнити.

Рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 вересня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: І.О. Турецька

Суддя: Л.Є. Зуєва