Справа № 200/1329/23
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 200/1329/23

адміністративне провадження № К/990/36970/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 200/1329/23 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 01 березня 2023 року №34 в частині визначення вислуги років в розмірі: календарна вислуга 08 років 06 місяців, пільгова вислуга - 00 років 07 місяців, та в частині не зарахування періоду з 26 травня 2022 року по 13 червня 2022 року до періоду проходження військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, календарної та пільгової вислуги років, та в частині ненарахування та не виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 26 травня 2022 року по 13 червня 2022 року, в тому числі: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії за особистий внесок у загальні результати служби та додаткової винагороди за період дії воєнного стану з розрахунку 30000 грн. на місяць, та в частині не нарахування та не виплати одноразової грошової допомоги при звільненні;

- зобов`язати зарахувати період з 26 травня 2022 року по 13 червня 2022 року до періоду проходження військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, календарної та пільгової вислуги років, та внести відповідні зміни до наказу від 01 березня 2023 року № 34;

- зобов`язати визначити вислугу років в розмірі: 8 років 6 місяців 19 днів - у календарному обчисленні, 1 рік 10 місяців 6 днів - у пільговому обчисленні, загальна вислуга - 10 років 4 місяці 25 днів, та внести відповідні зміни до наказу від 01 березня 2023 року № 34 та до військової особової справи в частині вислуги років;

- зобов`язати здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення за період з 26 травня 2022 року по 13 червня 2022 року, в тому числі: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби (65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), премії за особистий внесок у загальні результати служби (140% посадового окладу) та додаткової винагороди за період дії воєнного стану з розрахунку 30000 грн на місяць, та внести відповідні зміни до наказу від 01 березня 2023 року № 34;

- зобов`язати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, та внести відповідні зміни до наказу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (по стройовій частині) від 01 березня 2023 року № 34.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ від 01 березня 2023 року №34 в частині визначення вислуги років в розмірі: календарна вислуга 08 років 06 місяців, пільгова вислуга - 00 років 07 місяців; не зарахування періоду з 26 травня 2022 року по 13 червня 2022 року до періоду проходження військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, календарної та пільгової вислуги років; ненарахування та не виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 26 травня 2022 року по 13 червня 2022 року, в тому числі: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії за особистий внесок у загальні результати служби та додаткової винагороди за період дії воєнного стану з розрахунку 30000 грн на місяць.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ зарахувати ОСОБА_1 період з 26 травня 2022 року по 13 червня 2022 року до періоду проходження військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, календарної та пільгової вислуги років, внести відповідні зміни до наказу від 01 березня 2023 року № 34.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ визначити ОСОБА_1 вислугу років в розмірі: 8 років 6 місяців 19 днів - у календарному обчисленні, 1 рік 10 місяців 6 днів - у пільговому обчисленні, загальна вислуга - 10 років 4 місяці 25 днів, внести відповідні зміни до наказу від 01 березня 2023 року № 34 та до військової особової справи в частині вислуги років.

Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 26 травня 2022 року по 13 червня 2022 року, в тому числі: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби (65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років), премії за особистий внесок у загальні результати служби (140% посадового окладу), додаткової винагороди за період дії воєнного стану з розрахунку 30000 грн на місяць, та внести відповідні зміни до наказу від 01 березня 2023 року № 34. В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

02 листопада 2023 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 200/1329/23. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши вказану касаційну скаргу, Суд дійшов висновку про її повернення виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Враховуючи положення процесуального закону необхідно зазначити, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у якості підстав касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування спеціальних норм пункту 242 Положення № 1153/2008, відповідно до яких військовослужбовець, до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини, до особи, яка була звільнена з військової служби на підставі дострокового припинення контракту, здала посаду і відповідно до норм частини четвертої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не була такою, що виконує військовий обов`язок, і відповідно перебуває на військовій службі.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Аналізуючи зміст касаційної скарги, Судом установлено, що заявником викладено обставини справи із цитуванням правових норм та фактично висловлено незгоду із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій. Проте, заявник не конкретизував, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який одночасно відсутній у рішеннях Верховного Суду, як відповідні норми права необхідно застосовувати, а також не обґрунтував необхідність такого висновку у взаємозв`язку з посиланням на обставини справи.

З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання заявника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Також відповідач в обґрунтування касаційної скарги посилається на підпункти «б» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Крім того, Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Верховний Суд звертає увагу заявника, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційній суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 200/1329/23 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя М.В. Білак