Справа № 320/9605/22
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року м.Київ № 320/9605/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Терлецька О.О.,

при секретарі судового засідання Карпенко Д.С.,

за участю:

представника позивача - Цибульського Володимира Володимировича,

представника відповідача - Дехтярова Василя Васильовича,

третьої особи - Єрмілова Геннадія Юрійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивачка) з адміністративним позовом до Васильківського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області (далі відповідач) та Державної міграційної служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачки ОСОБА_2 , - про визнання визначених дій відповідачів протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

З врахуванням прийнятої судом заяв про зміну позовних вимог протокольними ухвалами від 10.03.2023 та від 31.03.2023, зміст позову складають позовні вимоги: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає в ухиленні від прийняття документів від позивачки для оформлення обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні; 2) зобов`язати відповідача прийняти від позивачки документи для оформлення обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні; 3) визнати протиправною бездіяльність відповідача-2, що полягає у не розгляді заяви позивачки щодо продовження її перебування в Україні та продовження посвідки; 4) зобов`язати відповідача-2 прийняти рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування позивачки на території України для оформлення обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Позивачка позовні вимоги підтримала в судовому засіданні, пояснила що вчинила добросовісно всі необхідні дії, подала всі передбачені законодавством документи, для оформлення обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні. Однак відповідач з непередбачених законодавством підстав, не роз`яснивши належним чином позивачці підстави та порядок виправлення недоліків в змісті поданих документів, - відмовився прийняти від позивачки документи для оформлення обміну посвідки на тимчасове проживання у Україні. Цим створивши для позивачки правову невизначеність у статусі перебування в Україні.

Відповідачі проти позову заперечили, подали до суду відзиви і просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову, відповідачі посилались на нормативне регулювання порядку видачі посвідки на тимчасове перебування в Україні та відсутності порушень в діях відповідачів, які діяли відповідно до вимог чинного законодавства України.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступні обставини справи.

Позивачка прибула в Україну 8.10.2021 через КПП «Бачівськ» та проживає з чоловіком, який є громадянином України, ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 . В липні 2021 позивачка отримала посвідку на тимчасове проживання в Україні терміном дії до 02.07.2022.

З травня 2022 позивачка почала звертатись до відповідача із заявами про видачу нової посвідки на тимчасове проживання в Україні, та, зокрема, щодо документів на отримання посвідки на постійне проживання в Україні. На особистому прийому посадова особа відповідача повідомила позивачці, що у зв`язку з перебуванням України в стані війні з російською федерацією, - ДМС України тимчасово припинено прийом заяв від громадян держави-агресора.

Зважаючи на неможливість нарочного подання документів для отримання нової посвідки, позивачка надіслала відповідачу передбачений законодавством пакет документів поштою 08.06.2022, що не було спростовано відповідачем в судовому засіданні.

В кінці червня 2022 позивачка отримала від відповідача листа, з якого слідувало, що до прийняття Верховною Радою України та набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, ДМС тимчасово припинено прийом заяв від громадян рф, зокрема, - про оформлення посвідки на тимчасове проживання, та розроблено проект нормативно-правового акта, який встановлює умови подання громадянами країни-агресора заяв про отримання адміністративних послуг у міграційній сфері та який перебуває на стадії погодження. Дану обставину відповідач у відзиві чи судовому засіданні не заперечив.

При вирішення даної справи, суд враховує, що позивачка вчинила всі можливі дії, необхідні для оформлення нової посвідки та тимчасове проживання в Україні та не може реалізувати свої право на отримання такої посвідки з незалежних від неї причин.

В судовому засіданні позивачка вказала на те, що у зв`язку з розв`язанням рф в Україні війни та її відкритою громадянської позицією проти таких дій рф, вона позбавлена можливості безпечного повернення на територію рф, вказувала на очевидні переслідування від каральних органів країни-агресора.

Надаючи правове обґрунтування обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України, - кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.26 Конституції України, - іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI, - визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України (далі Закон України №3773).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України №3773, - возз`єднання сім`ї - в`їзд та тимчасове або постійне проживання в Україні членів сім`ї іноземця або особи без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах та можуть підтвердити відповідними документами наявність достатнього фінансового забезпечення для утримання членів сім`ї в Україні, з метою спільного проживання сім`ї незалежно від того, коли виникли сімейні відносини - до чи після прибуття іноземця або особи без громадянства до України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України №3773, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України №3773, - нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України №3773, - іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.9 Закону України №3773, - іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України №3773, - в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства, які перебувають у шлюбі з громадянами України здійснюється за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання.

Відповідно до п.18 ст.1 Закону України №3773, - посвідка на тимчасове проживання це документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до ч.14 ст.4 Закону України №3773, - іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Відповідно до ч.14 ст.5 Закону України №3773, - підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування.

Відповідно до приписів ст.5-1 Закону України №3773, - строк дії посвідки на тимчасове проживання становить для категорії запитувачів, як позивачка, - один рік. Строк дії посвідки на тимчасове проживання може бути продовжено без обмеження в кількості звернень та за наявності підстав, передбачених законодавством.

Зазначені вище норми підтверджують право позивачки на отримання у разі дотримання порядку, визначеного законодавством, посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Регулювання порядку оформлення і видачі зазначеної вище посвідки здійснюється на правилами Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 №322 (далі Постанова №322).

Відповідно до п.1 Постанови №322, - посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно п.7 Постанови №322, - обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання (посвідка/фотокартка має пошкодження, що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, дату та місце народження, ким видана посвідка, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження серії та номера, що не дають змогу встановити реквізити посвідки, виправлення, пошкодження, які блокують можливість зчитування, а також внесення змін до інформації безконтактного електронного носія), а також у разі відсутності частини посвідки.

Відповідно п.19 Постанови №322, - у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж протягом останнього дня строку її дії. Якщо до закінчення строку дії посвідки лишилося менш як 15 робочих днів, подання документів для її обміну здійснюється лише до територіального органу / територіального підрозділу ДМС. При цьому територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС здійснюється в установленому законодавством порядку продовження строку тимчасового проживання іноземця або особи без громадянства на період, необхідний для розгляду такої заяви. Посвідка, що підлягає обміну, після приймання документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Відповідно ч.3 п.21 Постанови №322, - іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

Відповідно пунктів 53-58 Постанови №322, - видача іноземцеві або особі без громадянства посвідки здійснюється територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для її оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обміну. У разі отримання посвідки законним представником він подає документ, що посвідчує його особу. Для отримання нової посвідки іноземець або особа без громадянства здають посвідку, що подавалася для обміну у випадку, зазначеному в пункті 19 цього Порядку. Під час видачі посвідки проводиться процедура верифікації. Іноземець або особа без громадянства візуально перевіряють персональні дані, внесені до посвідки. До заяви-анкети вносяться: 1) відомості про те, що іноземець або особа без громадянства здала посвідку, із зазначенням реквізитів посвідки (крім випадку, зазначеного в пункті 6 цього Порядку); 2) підпис іноземця або особи без громадянства із зазначенням дати отримання посвідки. Якщо іноземець або особа без громадянства через фізичні вади не може підтвердити власним підписом факт отримання посвідки, працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта робить відмітку про її отримання, зазначає дату видачі посвідки та засвідчує факт видачі власним підписом; 3) прізвище та ініціали, підпис (із зазначенням дати) працівника територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, на якого згідно з його службовими обов`язками покладено функції з видачі посвідки. У разі коли видача посвідки здійснюється уповноваженим суб`єктом, заява-анкета та додані до неї документи не пізніше наступного робочого дня після дня видачі посвідки передаються територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, який її оформив.

З наведених норм слідує, що після закінчення дії посвідки на тимчасове проживання в Україні, така посвідка підлягає обміну, для чого іноземцю необхідно подати до територіального органу ДМС відповідну заяву та документи у строк не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку дії посвідки, або після закінчення строку дії посвідки у семиденний строк знятись з реєстрації місця проживання та виїхати за межі України, здавши посвідку до територіального органу/територіального підрозділу ДМС.

З матеріалів справи слідує, що посвідка на тимчасове проживання в Україні позивачці була видана терміном дії до 02.07.2022. Починаючи з травня 2022 позивачка почала звертатись до відповідача із заявами про видачі нової посвідки, що відповідачем не було заперечено в судовому засіданні. Відповідач також не заперечив повідомленої позивачкою обставини, що їй було відмовлено у прийнятті документів на отримання нової посвідки у зв`язку з тим, що позивачка належить до громадянства російської федерації, яка проводить загарбницькі військові дії в Україні.

Повноваження відповідача щодо спірних правовідносин регулюються Положенням про Державну міграційну службу в Україні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. №360 (далі Положення №360).

Відповідно до частин 1-3 Положення №360, - Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями ДМС є: 1) реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів; 2) внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Відповідно до п.9 ч.4 Положення №360, - ДМС відповідно до покладених на неї завдань приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Враховуючи не спростовані відповідачами обставини подання позивачкою звернення в строк та порядок, передбачений чинним законодавством України, про надання (продовження) посвідки на тимчасове перебування в Україні, та відсутність належних дій від відповідача по прийняттю та розгляду документів, - позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині відповідача-2, оскільки позивачем не вказано на порушення, допущені відповідачем-2 відносно позивачки, що унеможливлює відповідно до ст.2 КАС України, застосування судом механізму захисту заявленого порушеного права позивачки. Тобто позовні вимоги до відповідача-2 заявлені на майбутнє, що не передбачено процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1986,00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Васильківського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області, що полягає в ухиленні від прийняття документів від громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для оформлення обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні.

3. Зобов`язати Васильківський відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області прийняти від громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документи для оформлення обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні.

4. Стягнути з Васильківського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1986 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят шість) гривень.

5. В решті позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 24 листопада 2023 р.