Справа № 160/2868/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/2868/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 року (головуючий у першій інстанції Врона О.В.) в адміністративній справі №160/2868/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ДПС), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо несписання безнадійного податкового боргу 855,25 грн. штрафу та 10602,80 грн. пені, що разом становить 11458,05 грн.; зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 855,25 грн. штрафу та 10602,80 грн. пені, що разом становить 11458,05 грн.; визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2022р. №Ф- на суму 11458,05 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо несписання безнадійного податкового боргу 855,25 грн. штрафу та 10602,80 грн. пені, що разом становить 11458,05 грн.; зобов`язав Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49600, ) прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 855,25 грн. штрафу та 10602,80 грн. пені, що разом становить 11458,05 грн.; визнав протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2022 №Ф- на суму 11458,05 грн.; стягнув з Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49005, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073,60 грн. і витрати на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що платники єдиного внеску, визначені у пункті 4 частини 1 статті. 4 Закону №2464, незважаючи на наявність трудових відносин зобов`язані нараховувати єдиний внесок відповідно до визначеної статті 7. Закону №2464 бази нарахування єдиного внеску. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону №2464 за несплату (непёрерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум (на суму боргу, який виник до 01.01.2015). Відповідно до частини 10 статті 25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Так, 28.11.2017р. винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 11458,05 грн. (штраф - 855,25 грн, пеня - 10602,80грн.), яке 30.11.2017р. надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернуто 30.12.2017р. у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Листом від 16.03.2018 року №11949/10/04-36-13-14-16 було передано до Південного ВДВС у м. Кам`янське узгоджене Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску по ФОП ОСОБА_1 від 28.11.2017р. за № для відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 102.4 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно п. 52-2 підрозділу 10 Інші перехідні положення Розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Отже, ПК України встановив зупинення перебігу усіх строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

До такого висновку призводить застосування граматичного (текстового) способу тлумачення положень абзацу десятого пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, в якому відсутнє відокремлення будь-яких конкретних серед врегульованих статтею 102 ПК України строків.

Як слідує зі змісту Закону № 533-ХІ, більшість його норм дійсно встановлює відповідні пільги в оподаткуванні, або звільняє від застосування штрафних санкцій за порушення у період дії карантину. Разом з тим, безпосередньо пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України положень щодо пільг не містить, оскільки тимчасове встановлення мораторію на проведення певних видів перевірок за своєю суттю не можна розглядати як пільгу або преференцію. Предметом регулювання цього пункту є особливості . здійснення податкового контролю як одного з видів адміністративних процедур у розумінні цього закону.

Таким чином, пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України визначає умови спрощення адміністративної процедури у період дії карантину. При цьому положення абзацу десятого щодо зупинення строків давності носить компенсаторний характер та слугує меті забезпечення можливості продовження адміністративних процедур після закінчення карантину.

Станом на час звернення до суду дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) не завершилася.

Зазначене підтверджується висновками Верховного Суду у постанові від 23.12.2022р. по справі №140/12235/21.

Також, згідно з практикою суду, а саме постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2022р. по справі № 160/13363/22 колегія суддів робить такі висновки:

Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності в період карантину визначених п.102.4 ст. 102 ПК України - зупиняється.

Також, статтю 102 доповнено пунктом 102.9 згідно із Законом №2120-ІХ від 15.03.2022р.; із змінами внесеними згідно з Законами №2142-ІХ від 24.03.2022р., №2260-ІХ від 12.05.2022р.

Відповідно до п. 102.9 ст. 102 ПК України, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності в період дії правового режиму воєнного стану введеного в Україні - зупиняється.

Зупинення перебігу позовної давності означає - що в період існування вказаних обставин позовна давність не обчислюється, від дня припинення цих обставин перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу що минув до його зупинення.

У п. 102 Постанови Великої палати Верховного суду від 29.06.2021р. по справі № 904/3405/19 зазначено наступне:

Отже, спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) на суму 11458,05 грн. є законною та обґрунтованою, складеною на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач, за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як фізична особа-підприємець з 02.12.2009р. по 04.04.2017р. перебувала на обліку в Кам`янській ДПІ ГУ ДПС (м. Кам`янське).

За даними інформаційних систем ДПС України позивач перебувала з 01.01.2012р. по 01.10.2013р. на спрощеній системі оподаткування. Платником єдиного внеску фізична особа-підприємець ОСОБА_1 була зареєстрована 03.06.2009р.

Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 проведена 04.04.2017р. за №3015318.

Стан платника 11 припинено, але не знято з обліку.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області листом №66227/6/04-36-68-29 від 18.11.2022р., за адвокатським запитом представника позивача від 14.11.2022р. №14/11/2022-98, повідомило, що у період з 03.12.2009р. по 31.12.2011р. ФОП ОСОБА_1 здійснювала діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а саме платник єдиного податку. У період з 01.01.2012р. по 30.09.2013р. здійснювала діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а саме платник єдиного податку 3 групи, 5 відсотків. У період з 01.10.2013р. по 04.04.2017р. знаходилась на загальній системі оподаткування.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області листом №67895/6/04-36-24-07-08 від 28.11.2022р. на адвокатський запит представника позивача щодо нарахування ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування повідомило, що з метою контролю за сплатою сум єдиного внеску, в базі АІС «Податковий блок» в інтегровану картку платників (ІКП) з кодом бюджетної класифікації 71040000 (єдиний внесок) впроваджено автоматичне щоквартальне нарахування сум єдиного внеску по фізичним особам-підприємцям.

Так, в ІКП платника ФОП ОСОБА_1 рахувалась недоїмка в сумі 8552,52 грн., а саме: станом на 01.10.2013р. передано від Пенсійного фонду України «сальдо» розрахунків по єдиному внеску у частині недоїмки в сумі 6960,48 грн.; контролюючим органом здійснено автоматичні нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску, а саме: за третій квартал 2013 року в сумі 1194,03 грн. по строку 21.10.2013р. і за четвертий квартал 2013 року -398,01 грн. по строку 06.03.2014р.

ФОП ОСОБА_1 було погашено недоїмку, а саме: згідно платіжного доручення від 28.03.2014р. №262/1 на суму 1000,00 грн.; перерахування коштів внутрішній висновок ГУ ДПС від 16.08.2016р. №82 на суму 1592,04 грн.; згідно платіжного доручення від 12.01.2017р. №N0LHW33771 на суму 500,00 грн.; згідно платіжного доручення від 26.01.2017р. №N0LDH50860 на суму 500,00 грн.; згідно платіжного доручення від 29.05.2017р. №509/7 на суму 517,15 грн.; стягнення в межах виконавчого провадження платіжне доручення №2438 від 09.06.2017р. в сумі 342,89 грн., №2548 від 12.06.2017р. в сумі 732,00 грн. та платіжне доручення від 28.07.2017р. № N0LD743171 в сумі 3368,44 грн.

У зв`язку з наявністю станом на 30.06.2017р. в ФОП ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, ГУ ДПС сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 18.07.2017р. №Ф-613-25 на суму 3368,44 грн., яку надіслано платнику на його податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштове відправлення отримано ФОП ОСОБА_1 21.07.2017р. особисто.

Сума боргу 3368,44 грн. погашена ФОП ОСОБА_1 29.07.2017р.

Згідно з пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум ( на суму боргу, який виник до 01.01.2015р.). Відповідно до частини 10 статті 25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

ГУ ДПС сформовано рішення від 28.11.2017р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені по ФОП ОСОБА_1 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 11458,05 грн. (штраф -855,25 грн., пеня -10602,80 грн.).

Вказане рішення 30.11.2017р. було надіслано ГУ ДПС засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу ФОП ОСОБА_1 і повернуто 30.12.2017р. до ГУ ДПС у зв`язку з закінченням терміну зберігання. З 30.12.2017р. рішення податкового органу є узгодженим.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області також повідомлено, що листом від 16.03.2018р. №11949/10/04-36-13-14-16 до Південного ВДВС було передано узгоджене рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску по ФОП ОСОБА_1 від 28.11.2017р. за № для відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з наявністю станом на 31.01.2022р. в ІКП ФОП ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску, ГУ ДПС було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2022р. №Ф- на суму 11458,05 грн. і направлено платнику на її податкову адресу листом з повідомленням про вручення.

Поштове відправлення 10.09.2022р. повернуто Укрпоштою з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно абзацу 7 пункту 5 розділу VІ Інструкції №449 у зв`язку з несплатою суми заборгованості і відсутністю інформації про оскарження вимоги, ГУ ДПС 26.09.2022р. сформовано узгоджену вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску від 21.07.2022р. №Ф- на суму 11458,05 грн. і разом із заявою про примусове виконання від 28.09.2022р. №23009/5/04-36-13-09-09 направлено до Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

07.10.2022р. начальником Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження №70007014 з виконання вимоги №Ф- від 21.07.2022р. Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 11458,05 грн.

З 15.04.2016р. по 23.03.2018р. відповідно до записів копії трудової книжки НОМЕР_2 вона працювала у ТОВ «Спецтехоснаска».

Позивач вважає, що строк давності, встановлений п.п. 101.2.3 ПК України по податковому боргу за вищевказаною вимогою минув 30.12.2020р., а тому податковий орган повинен був визнати його безнадійним і списати.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України, Закону № 2464-VI та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (далі-ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України, Закону № 2464-VI та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Пунктами 1 і 4 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску. подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За вимогами ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.(абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI ).

Днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки; у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі (пункти 1, 2 ч. 10 ст. 9 Закону №2464-VI).

Згідно ч. 12. ст. 9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI (у редакції, що діяла до 01.01.2015р. на суму боргу, що виникла до цієї дати) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, накладається штраф у розмірі у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI (у редакції, що діє з 01.01.2015р.) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) сум єдиного внеску, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0.1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону №2464-VI ).

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону №2464-VI ).

Позивач з 02.12.2009р. по 04.04.2017р. була зареєстрована як фізична особа-підприємець і була платником єдиного внеску та в силу положень ч.8 ст. 9 Закону №2464-VI зобов`язана сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Станом на 30.06.2017р. за позивачем рахувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, він не був знятий з обліку.

Згідно із відомостями з ІКП по коду платежу 71040000 позивачем несвоєчасно було здійснено сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з порушенням законодавчо встановленого строку.

Таким чином, у відповідача були підстави для нарахування штрафних санкцій та пені.

Зазначені висновки суду першої інстанції сторонами не оскаржуються.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині протиправної бездіяльності відповідача щодо несписання безнадійного податкового боргу , суд зазначає наступе.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України , податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, під терміном "безнадійний" розуміється:

101.2.1. податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

101.2.2. податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку;

101.2.3. податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу;

101.2.4. податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

101.2.5. податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду;

101.2.6. податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню.

Відповідно до статті 101 глави 9 розділу II Податкового кодексу України наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013р. № 577 був затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1. цього Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 3.1 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Пунктом 4.2. Порядку № 577 встановлено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, з наведеного вбачається, що орган доходів і зборів має обов`язок прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу у разі виникнення такого.

Відповідно до п. 1.163 Наказу ДФС від 19 жовтня 2016 року № 875 «Про функціональні повноваження структурних підрозділів територіальних органів ДФС» виконання функції відстрочення, розстрочення та реструктуризація грошових зобов`язань та/або податкового боргу, а також недоїмки зі сплати єдиного внеску, списання безнадійного податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску покладено на Головні управління ДФС в областях, Головне управління ДФС у м, Києві та на Офіс великих платників податків ДФС. Повноваження з виконання зазначеної функції у митниць ДФС відсутні.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» деякі територіальні органи Державної фіскальної служби реорганізовано шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби, у тому числі Головне управління ДФС у Дніпропетровській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. При цьому органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227, із змінами і доповненнями внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846, затверджено Положення про Державну податкову службу України. Відповідно до підпункту 21 пункту 4 Положення списання безнадійного податкового боргу та недоїмки із сплати єдиного внеску здійснення в межах повноважень, передбачених законом, здійснює ДПС.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд касаційної інстанції дійшов висновків, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

Колегія суддів звертає увагу, що безумовною підставою для визнання податкового боргу безнадійним та його списання податковим органом є його наявність в інформаційних системах органів доходів і зборів.

Отже, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Водночас звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин), як це встановлено нормою пункту 4.1 Порядку №577.

В інших випадках, передбачених пунктом 101.2 статті 101 ПК України, пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку № 577, розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 4 вересня 2018 року у справі №813/4430/16, від 16.09.2022р. у справі № 160/10941/19, від 15 червня 2023 рок справа № 380/393/21, від 02 листопада 2022 року справа №380/16255/21.

У постанові Верховного Суду від 6 лютого 2018 року у справі №807/2097/16 касаційний суд резюмував, що обов`язок зі сплати пені пов`язаний з обов`язком погашення податкового боргу, тому в разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак, з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Як зазначалось, визначення податкового боргу наведено у п.п.14.1.175 ПК України, а саме, це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто, для правильного вирішення даного спору важливо встановити дату (момент) узгодженості грошового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом на підставі податкового повідомлення - рішення. Лише встановлення цього строку дає підстави визначити наявність/відсутність статуту «безнадійного» цього боргу.

У даному випадку ГУ ДПС сформовано рішення від 28.11.2017р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені по ФОП ОСОБА_1 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 11458,05 грн. (штраф -855,25 грн., пеня -10602,80 грн.). З 30.12.2017р. рішення податкового органу є узгодженим.

Отже, строк визначений п. 102.4 ст. 102 ПК України сплив 30.12.2020р.

Вимога про сплату боргу №Ф- була видана відповідачем лише 21.07.2022р., а постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення податкового боргу прийнята 07.10.2022р., тобто після закінчення строку давності.

Щодо посилання скаржника на те, що Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 13.05.2020р. № 591-IX внесені зміни, зокрема, до Податкового кодексу України щодо термінів зупинення перебігу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, суд зазначає, що скаржником будь-яких доказів в підтвердження того, що пропущення процесуальних строків зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, не надано.

На підставі викладеного суд погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовної заяви.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 року в адміністративній справі №160/2868/23 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 року в адміністративній справі №160/2868/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко