Справа № 320/8249/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року № 320/8249/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Агро Експорт»

до Головного управління ДПС у Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Агро Експорт» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №134610715 від 21 грудня 2022 року, яким зменшено Товариству з обмеженою відповідальністю «ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку (показник рядка 20.2 та 20.2.1 декларації) на суму 4 000 000 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 4 00 000 грн.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючим органом прийняте безпідставно з огляду на те, що посадовими особами контролюючого органу не були взяті до уваги всі обставини, встановлені під час перевірки.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вважає, що висновки податкового органу про порушення ТОВ "ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ" п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.2, 200.4, 200.7, 200.8, 200.9, 200.14 ст. 200, п. 201., 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при розрахунку показника рядка 19 декларації з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми податку на додану вартість за травень 2022 на суму 4 000 000,00 грн. при взаємовідносинах з ТОВ «ТО «Китайпром» (що в свою чергу вплинуло на правильність визначення суми від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню) є необґрунтованими, оскільки: інвентаризація підприємством проведена та надано контролюючому органу усі підтверджуючі документи; до перевірки не надано виключно документи, що перебувають на окупованій території (місто Пологи, Запорізької області); доводи про неможливість ТОВ «ТО «КИТАЙПРОМ» надати послугу перевезення не містять обгрунтувань і спростовані документально; відповідачем не враховано положення пп. 69.2 п. 69 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу ХХ ПК України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), відповідно до якого документальні позапланові перевірки під час дії воєнного стану проводяться за наявності під час проведення перевірок безпечного доступу до документів, територій; перевірку проведено без дотримання п. 78.2 ст. 78 ПК України, відповідно до якого контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені пп. 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 ПКУ, у разі якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Відповідачем подано відзив, згідно з яким останній заперечував проти позовних вимог, вважає, що податковий орган при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв в межах наданих повноважень у спосіб передбачений законом.

У судовому засіданні відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що інвентаризація на складах ТОВ «ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ» не проведена; складено акт про ненадання документів (надання не в повному обсязі документів (їх копій)) під час перевірки ТОВ «ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ» від 02.11.2022 № 805/10-36-07-15/41435393; ТОВ «ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ» мало взаємовідносини з ТОВ «ТО «КИТАЙПРОМ», яке не мало можливості здійснити транспортування вантажу в кількості та об`ємі, зазначених в товарно-транспортних накладних, наданих до перевірки. Також відповідач вказав, що прийняте ним рішення не суперечить положенням пп. 69.2 п. 69 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу ХХ ПК України, оскільки ключовою умовою їх застосування є визначення Кабінетом Міністрів України відповідних переліків (в тому числі окупованих) територій.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 29.03.2023 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 27.04.2023 о 15:00 год.

27.04.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд заслухавши сторін ухвалив перенести судове засідання для надання додаткових пояснень по справі на 23.05.2023 о 15:30.

23.05.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд заслухавши сторін ухвалив перенести судове засідання для надання додаткових пояснень по справі на 19.06.2023 о 14:30.

19.06.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд заслухавши сторін ухвалив перенести судове засідання для надання додаткових пояснень по справі на 17.07.2023 о 15:30.

17.07.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд заслухавши сторін ухвалив перенести судове засідання для надання додаткових пояснень по справі на 22.08.2023 о 15:00.

22.08.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд заслухавши сторін ухвалив перенести судове засідання для надання додаткових пояснень по справі на 31.08.2023 о 14:00.

31.08.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд заслухавши сторін ухвалив перенести судове засідання для надання додаткових пояснень по справі на 28.09.2023 о 15:00.

28.09.2023 у судове засідання прибули сторони. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження. Суд на місці ухвалив, подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

На підставі направлень від 18.10.2022 №4375, №4376 та №4377 та від 24.10.2022 №4491, виданих ГУ ДПС у Київській області, та наказу ГУ ДПС у Київській області від 19 вересня 2022 №1101-п, виданого на підставі п.п. 19', 1.6 п. 19', 1 ст. 19', п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі ПК України), проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2022 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 14.07.2022 № з урахуванням уточнюючого розрахунку від 17.07.2022 № від?ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначено з урахуванням від?ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах жовтень, грудень 2021, січень 2022).

Перевірка проводилась з 18.10.2022 по 24.10.2022.

Термін проведення перевірки продовжувався з 25.10.2022 по 26.10.2022 на підставі наказу ГУ ДПС у Київській області від 24.10.2022 №1336-п.

В ході перевірки встановлено взаємовідносини з ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" (податковий номер 34182109) за період з 01.09.2021 по 31.10.2021 з 01.12.2021 по 31.12.2021 з 01.01.2022 по 31.01.2022. 1013.ГУ ДПС у Київській області (Києво-Святошинський р-н), вид діяльності - «вантажний автомобільний транспорт».

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від?ємного значення різниці між сумою податкового зобов?язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 декларації) встановлено порушення податкового законодавства в частині п.44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.5. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 та в. 201.1, 201.10 ст.201 ПКУ в результаті чого платником занижено податкові зобов`язання на загальну суму ПДВ 11 340 грн. та завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 1371 925 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму ПДВ 1 383 265 грн.. в тому числі: за вересень 2021 року на суму 312 539 грн., за жовтень 2021 року на суму 407 610 грн., за грудень 2021 року на суму 463 644 грн., за січень 2022 року на суму 199 472 грн.

Згідно перевірки встановлено нереальність господарських операцій з ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" для отримання податкової вигоди.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, позивачем було подано заперечення, відповідно до п. 86.7 ст. 86 ПК України.

26 грудня 2022 року позивачем було отримано податкове повідомлення-рішення №134610715 від 21 грудня 2022 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку (показник рядка 20.2 та 20.2.1 Декларації) на суму 4 000 000 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 400 000 грн.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що за результатами розгляду заперечень відповідачем складено висновок №223/10-36-07-15.

Листом №16705/12/10-36-07-15 від 14.12.2022 "Про надання відповіді на заперечення до акту перевірки" відповідач повідомив позивача про те, що вищезазначені заперечення до акту перевірки залишено без задоволення, а висновки акту перевірки без змін.

Також позивачем було оскаржено зазначене податкове повідомлення рішення в адміністративному порядку, шляхом подання скарги, яку ДПС України залишено без задоволення.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. 14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

За приписами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей, зокрема: якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця (п.п. «а» п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України).

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1 статті 203 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податковий кодекс України передбачає лише такі випадки для не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), як не підтвердження податковими накладними та/або відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або порушення порядку заповнення податкової накладної оформлення їх з порушенням вимог (пункт 198.6 статті 198, пункт 201.10 статті 201).

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до статті 9 указаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Базою оподаткування визначено грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України), а звітним для цілей податку на прибуток періодом - календарний рік (п.137.4 ст.137 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 69.2 п. 69 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу ХХ ПК України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), відповідно до якого документальні позапланові перевірки під час дії воєнного стану проводяться за наявності під час проведення перевірок безпечного доступу до документів, територій.

VI. Оцінка суду

Аналіз значених норм права дає підстави дійти висновку, що обов`язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За приписами п.201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суд погоджується із висновками податкового органу та зазначає таке.

Основним чинником виникнення від?ємного значення з ПДВ (100% від загальної суми кредиту) у ТОВ «ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ» є операції з вивезення сільськогосподарської продукції за межі митної території України, які оподатковуються за нульовою ставкою.

В охопленому перевіркою звітному періоді платник податків оформляв взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у декларації від?ємного значення з ПДВ, а саме з ТОВ «ТО «КИТАЙПРОМ».

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від?ємного значення різниці між сумою податкового зобов?язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 декларації) в сумі 4 196 414,00 грн. встановлено його завищення за травень 2022 на суму 4 000 000,00 грн., в результаті допущених порушень податкового законодавства, що вплинуло на правильність визначення суми від?ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 декларації), а саме:

І. Звітний (податковий) період, у якому виникло від?ємне значення - жовтень, грудень 2021 року, січень 2022 року.

В ході перевірки встановлено взаємовідносини з ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" за період з 01.10.2021 по 31.10.2021, з 01.12.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 31.01.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, 1013.ГУ ДПС у Київській області (Києво-Святошинський р-н), вид діяльності - «вантажний автомобільний транспорт».

Відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Д4) від 07.02.2022 №, від 23.06.2022 №, працювало за трудовим договором - 48 осіб.

Відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Д4) від 04.08.2022 №, працювало за трудовим договором - 22 особи, працювало за цивільно-правовими договорами - 2 особи.

Балансова вартість основних засобів відповідно до фінансової звітності станом на 31.12.2021 складала 6708,4 тис. грн.

Дата реєстрації платником ПДВ 11.04.2006, свідоцтво платника ПДВ від 07.10.2021 №200638526 - діюче.

ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" має стан "0 - платник податку за основним місцем обліку", на обліку в 1013.ГУ ДПС у Київській Області (Києво-Святошинський р-н), податкова адреса: 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 46, кв. приміщення 259.

Представнику за довіреністю Луговенко І.В. вручено запити від 18.10.2022 №1/10-36- 07-15. Nє2/10-36-07-15 та №3/10-36-07-15 про надання належним чином завірених копій документів та пояснень по взаємовідносинах з ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ".

ТОВ "ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ" надано копії документів по взаємовідносинам з ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ", а саме: договір, картку рахунку 631, платіжні доручення, акти виконаних робіт та інші.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ТОВ "ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ" під час перевірки не надано: товарно-транспортні накладні за жовтень, грудень 2021 року, січень 2022 року (передбачені п. 2.1.4, 2.2.3, 2.3 Договору про надання послуг від 04.01.2021 року №ДП - 04/01/2021), та інформацію щодо здійснення навантажувальних/розвантажувальних робіт.

Відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, довіреностей на осіб, які отримували продукцію, довіреностей на осіб, які здійснювали перевезення товару, відомостей щодо розвантаження та завантаження придбаного товару, ресстрації заїзду та виїзду автомобілів, документів, які підтверджують місце відсутності здійснених господарських операцій, зберігання товару, відомостей щодо перевірки кількості та якості товару є підтвердженням відсутності здійснених господарських операцій.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту У країни від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за №128/2568, із змінами і доповненнями (далі - Правила), товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасникі в транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов?язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Згідно пунктів 8.25, 8.26 Правил, час прибуття автомобіля для завантаження встановлюється у пункті вантаження з моменту проставляння в товарно-транспортній накладній відмітки про фактичний час прибуття автомобіля для завантаження, а час прибуття автомобіля для розвантаження - з моменту пред?явлення водієм товарно-транспортної накладної в пункті розвантаження.

Вантаження і розвантаження вважаються закінченими після надання водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних, оформлених у паперовій та/або електронній формі, на навантажений або вивантажений вантаж.

Отже, суд доходить висновку, що відсутність товарно-транспортних накладних приводить до сумніву щодо реальності господарських відносин між позивачем та його контрагентом.

Також під час перевірки та під час розгляду справи, судом встановлено відсутність документів в підтвердження факту переміщення товару, підприємством не надані товарно-транспортні накладні в підтвердження перевезення товару, що саме по собі свідчить про відсутність відповідних трудових ресурсів, технічних можливостей, основних засобів, руху активів, товарно-транспортних накладних в підтвердження надання послуг за наведеними договорами та встановлення відсутності доказів на підтвердження залучення до виконання будівельних та монтажних робіт субпідрядників.

Відтак, суд не може погодитись з твердженням позивача про реальність господарських операцій. Суд визнає, що сам факт наявності у позивача податкових, видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, або інших документів, складених з посиланням на поставку товарів (послуг) не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в них документах.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій свідчать, зокрема, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських гриміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен був мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб?єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що позивачем не надано товарно-транспортні накладні, що є основним документом на перевезення вантажів.

Вимоги щодо оформлення товарно-транспортних накладних містяться у частині 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Також, у ході перевірки позивачем не надано журнал заїзду та виїзду автомобільного транспорту, журнал надходження вантажів (форма якого затверджена наказом Мінстату України від 21.06.1996 №193) щодо ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ", не надано журнал (відомості, картки) складського обліку, у зв`язку з чим перевіркою не має можливості підтвердити факт поставки товару.

Судом встановлено, що між ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" (виконавець) та ТОВ "ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ" (замовник) укладено договір про надання послуг від 04.01.2021 №ДП - 04/01/2021, від 04.01.2022 №ДП - 04/01/2022, відповідно до яких замовник замовляє, a виконавець зобов?язується надавати вантажно-розвантажувальні послуги та/або послуги з перевезення вантажу (зернові, олійні культури і продукти їх переробки та інше) на території України на умовах, передбачених цим договором (далі - послуги).

Відповідно до п.2.1.1, цих договорів, виконавець зобов?язується надавати послуги технічно справними та обладнаними відповідно до передбачених законодавством вимог транспортними засобами.

Згідно з пунктом 2.3. цих договорів, сторони домовилися, що на підставі товарно-транспортних накладних уповноважені представники сторін підписують акти надання послуг.

У разі відмови замовника від підписання зазначених актів, виконавець вправі призупинити надання послуг.

Вартість послуг визначається сторонами окремо, та фіксується в актах надання послуг до цього договору (згідно з п.3.1 договорів).

В ході перевірки, ТОВ "ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ" не надало актів надання послуг складених ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ", згідно яких здійснено виписку податкових накладних від 19.01.2022 №10 та від 31.01.2022 №14.

Оскільки, ТОВ "ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ" не виконало обов?язок та не надало необхідних документів та інформації, що належить та пов?язана з предметом перевірки посадовим (службовим) особам контролюючого органу, отже судом розцінюється, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Обов?язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів.

Так, ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 29.05.2020 по справі №826/27811/15 та від 06.08.2019 у справі №160/8441/18.

Суд звертає увагу, що здійснивши детальний аналіз наданих актів наданих послуг по взаємовідносинам з ТОВ «ТО «КИТАЙПРОМ» вбачається, що вони не містять інформації щодо періоду (часу), протягом якого вищевказані роботи проводились, кількості витраченого часу, обсягів наданих послуг з їх кількісним виміром, не зазначено використані (залучені) трудові ресурси, відсутня інформація щодо простою, в результаті чого неможливо встановити яким чином формується вартість наданих послуг.

Станом на 31.05.2022 згідно з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» у ТОВ "ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ" рахується кредиторська заборгованість перед ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" у сумі 80 539,38 грн.

Разом з тим, в жодній з наданих позивачем товарно-транспортних накладних, крім тих де пункт розвантаження зазначено - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9 (ТОВ "САРАТСЬКИЙ КХП"), не зазначена інформація про вантажно-розвантажувальні операції (час прибуття, вибуття, простою; маса брутто та підписи відповідальних осіб при навантаженні та розвантаженні).

Отже, товаро-транспортні накладні, що не містять часу прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження та розвантаження ставить під сумнів достовірність наведених у них відомостей щодо фактичного перевезення товару.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 10.08.2022 по справі №520/11948/19.

У судовому засіданні відповідач звернув увагу суду на таке.

Відповідно до інтернет-сервісу «Карти Google», відстань між м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, становить в залежності від обраного маршруту від 246 км (тривалість - приблизно 4 год. з урахуванням заторів, проведення дорожніх робіт, тощо), що є суттєвим.

Відповідно до аналізу наданих до перевірки ТТН, ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" здійснено перевезення одними й тими ж водіями, а саме:

01.05.2022 - ОСОБА_1 (посвідчення № НОМЕР_1 ) (TTH № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ) за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9;

03.05.2022 - ОСОБА_1 (посвідчення № НОМЕР_1 ) (TTH № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ) за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9;

01.05.2022 - ОСОБА_2 (посвідчення № НОМЕР_6 ) (TTH № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ) за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9;

03.05.2022 - ОСОБА_2 (посвідчення № НОМЕР_9 ) (TTH № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ) за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9;

01.05.2022 - ОСОБА_3 (посвідчення № НОМЕР_12 ) (TTH № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 ) за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9;

01.05.2022 - ОСОБА_4 (посвідчення № НОМЕР_15 ) (TTH № НОМЕР_16 , №386430) за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9;

01.05.2022 - ОСОБА_5 (посвідчення № НОМЕР_17 ) (TTH № НОМЕР_18 , №386427) за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9;

01.05.2022 - ОСОБА_6 (посвідчення № НОМЕР_19 ) (TTH № НОМЕР_20 , НОМЕР_21 ) за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9;

03.05.2022 - ОСОБА_6 (посвідчення № НОМЕР_19 ) (TTH № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 ) за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9;

04.05.2022 - ОСОБА_6 (посвідчення №BX0175446) (TTH № НОМЕР_24 , № НОМЕР_25 ) за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9;

03.05.2022 - ОСОБА_7 (посвідчення № НОМЕР_26 ) (ТТН №386434, № НОМЕР_27 ) за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати, вул. Заводська, 9;

Враховуючи витрати часу на навантаження та розвантаження, час простою, час відпочинку, тощо, вбачається неможливість виконання одними й тими самими водіями перевезення за маршрутом м. Миколаїв - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарати.

Позивач у судовому засіданні не зміг пояснити технічну можливість у цих водіїв здійснення перевезень за вказаним маршрутом. Матеріали справи не містять таких доказів. Зворотнього суду не доведено.

Також до перевірки позивачем не було надано інформацію та документи щодо об?єктів оподаткування (складських приміщень) у м. Миколаїв та м. Запоріжжя, що унеможливлює встановити факт наявності та використання таких приміщень.

Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" в грудні 2021, січні, травні 2022 транспортні послуги (експедиційні, перевезення) не придбавало.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" не мав можливості здійснити транспортування вантажу в кількості та об?ємі зазначених в вище наведених товаро-транспортних накладних, що вказує про нереальність надання транспортних послуг на адресу позивача.

Однак, ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" за період жовтень, грудень 2021 року, січень, травень 2022 року надано транспортні послуги та інше, у т.ч. в міжнародному сполученні, крім ТОВ "ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ", для ще 6 суб?єктів господарювання, які зареєстровані в різних регіонах України та виписано податкові накладні з номенклатурою - автопослуги з перевезення соняшника по маршруту м. Рубіжне (Луганська обл.) - КФ ТОВ "АТ Каргілл" м. Каховка); погрузка с/г культур; послуги з перевезення вантажу (зернові, олійні культури, продукти їх переробки та інше) транспортом в міжнародному сполученні; послуги по перевезенню вантажів; транспортні послуги з перевезення мінеральних добрив (селітра) згідно реєстру ТТН; транспортні послуги з перевезення с/г культур (пшениця); транспортні послуги з перевезення с/г культур (пшениця, соя) згідно реєстру ТТН.

Отже, встановлено та документально підтверджено, що ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" не могло надати транспортні послуги в задокументованих обсягах, реалізацію яких у подальшому було відображено у реєстрі виданих податкових накладних на адресу ТОВ "ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ" з урахуванням обсягу трудових ресурсів та транспортних засобів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договором.

Аналізуючи вищевикладене, ТОВ "ТО "КИТАЙПРОМ" сформовано податкові зобов?язання за жовтень, грудень 2021, січень, травень 2022 шляхом маніпулювання показниками податкової звітності. Відтак, господарські операції між ТОВ «ДРІМ АГРО ЕКСПОРТ» та ТОВ «ТО "КИТАЙПРОМ» не мають змісту, обсягів та фактів здійснення господарських операцій.

Згідно з п.185.1 ст. 185 Кодексу передбачено, що об?єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об?єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, ще передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об?єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

Згідно з п.198.1 ст. 198 Кодексу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

Згідно з п.198.3 ст.198 Кодексу, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв?язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв?язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

Виходячи з вищенаведеного, відображенню у бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відповідно до положень п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Кодексу, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Згідно з п.200.1 ст.200 Кодексу, суми податку, що підлягають сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов?язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 Кодексу при від??ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.1. ст. 200 Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов?язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Таким чином, суд погоджується з контролюючим органом, що реальність господарських операцій не було підтверджено в ході судового розгляду у зв?язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та відсутність факту реального одержання (купівлі) сировини у досліджуваних періодах, що засвідчує недійсність (неможливість) формування ними відповідного активу та доводить фіктивність введення в обіг ідентифікованого товару (готової продукції та нереальність здійснення постачання (продажу) товарів (готової продукції) на адресу позивача.

Більш того, суд звертає увагу, що не підтверджено операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності, а також перевіркою не встановлено реальний факт отримання послуг перевезення вантажу залученими силами.

Суд вважає, що відповідачем доведено, а позивачем не спростовано правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку із відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 23.11.2023