Справа № 200/4716/23
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року Справа№200/4716/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Голуб Олексій Юрійович в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.08.2021 №20 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1; зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи: з 14.03.1991 по 23.09.1997 (записи трудової книжки 5-7); з 09.02.2012 по 08.07.2012, з 04.10.2012 по 30.11.2014 та з 01.12.2014 по 05.03.2015 (записи трудової книжки 20-25); з 15.05.2017 по 09.12.2019 (записи трудової книжки 32-34); зобов`язання повторно розглянути заяву від 03.08.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з врахуванням включених до пільгового стажу періодів роботи: з 14.03.1991 по 23.09.1997 (записи трудової книжки 5-7); з 09.02.2012 по 08.07.2012, з 04.10.2012 по 30.11.2014 та з 01.12.2014 по 05.03.2015 (записи трудової книжки 20-25); з 15.05.2017 по 09.12.2019 (записи трудової книжки 32-34); зобов`язання провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 03.08.2021. В обґрунтування зазначив, що станом на час звернення до управління із заявою від 03.08.2021 позивач досяг віку 50 років, наявний страховий стаж складав більше 25 років, з яких більше 10 років на роботах за Списком №1. Трудова книжка містить усі відповідні записи про періоди роботи, що підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1.

30 серпня 2023 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово. Визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення з позовом.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відзив, в якому зазначено, що розгляд заяви позивача про призначення пенсії здійснювало інше управління за принципом екстериторіальності. Саме Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області прийняло спірне рішення від 09.08.2021 №20. Просив залучити його співвідповідачем.

26 вересня 2023 року ухвалою суду залучено у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код 14099344, 61000, м.Харків, пл.Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у строк до 02 жовтня 2023 року надати суду пояснення щодо призначення та виплати пенсії ОСОБА_2 за рішенням №20 (30.11.2021 11:34), яке подано до відзиву.

На виконання вимог ухвали суду від 26.09.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надані додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки після досягнення 50 років і за наявності стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту (10 років), але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058: чоловікам - на 1 рік за кожен рік такої роботи. Тобто, позивач набув право на призначення пенсії з 25.07.2022.На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України він не перебуває та пенсію не отримує.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надано відзив, в якому зазначено, що під час розгляду заяви до страхового стажу позивача зараховано всі періоди. На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 склав 27 років 07 місяців 14 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 04 роки 11 місяців 16 днів, що є не достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Періоди роботи згідно архівним довідкам не зараховано до пільгового стажу за списком №1, оскільки відсутнє рішення комісії щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтверджені. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

13 листопада 2023 року ухвалою суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати пояснення стосовно того які саме періоди увійшли до пільгового стажу ОСОБА_1 що визначений на рівні 04 роки 11 місяців 16 днів у рішенні про відмову в призначенні пенсії від 09.08.2021 №20.

На виконання вимог ухвали Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повідомлено про неможливість надати відомості та зазначити які саме періоди увійшли до пільгового стажу що у кількісному еквіваленті визначений на рівні 04 роки 11 місяців 16 днів у рішенні про відмову в призначенні пенсії від 09.08.2021 №20. Зазначено, що ці відомості сформовані спеціалістом автоматично. Пільговий стаж позивача змінювався при опрацюванні його заяв про призначення пенсії, а саме від 20.09.2021, від 25.11.2021. До клопотання додано розрахунок стажу, згідно якого пільговий стаж ОСОБА_1 за Списком №1 складає 8 років 9 міс 28 днів, в т.ч.: 07.09.1993 23.09.1997 (4 роки 2 міс 17 днів), 04.10.2012 31.12.2014 (2 роки 2 міс 28 днів), 15.05.2017 31.12.2017 (7 міс 17 днів), 05.01.2018 31.01.2018 (27 днів), 03.02.2018 31.03.2018 (1 міс 29 днів), 02.04.2018 31.07.2018 (4 міс), 02.08.2018 21.12.2018 (5 міс), 01.01.2019 - 30.11.2019 (11 міс).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено таке.

03 серпня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до управління із заявою про призначення пенсії.

09 серпня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за результатом розгляду заяви прийнято рішення №20 про відмову у призначенні пенсії. З рішення вбачається, що страховий стаж особи становить 27 років 7 місяців 14 днів, пільговий стаж 4 роки 11 місяців 16 днів. Періоди роботи згідно архівним довідкам не зараховано до пільгового стажу за списком №1, оскільки відсутнє рішення комісії щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтверджені. Відмова у призначенні пенсії обумовлена недостатністю необхідного пільгового стажу (а саме 10 років).

Вважаючи, що управлінням протиправно не враховано до пільгового стажу періоди роботи з 14.03.1991 по 23.09.1997, з 09.02.2012 по 08.07.2012, з 04.10.2012 по 30.11.2014 та з 01.12.2014 по 05.03.2015, з 15.05.2017 по 09.12.2019 згідно записів у трудовій книжці та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-ІV) та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Отже, право на призначення пенсії згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV мають особи після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Також, згідно із п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Щодо періоду роботи з 14.03.1991 по 23.09.1997 суд зазначає таке.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 наявні, зокрема, наступні записи:

№5 14.03.1991 про прийняття у доменний цех «машиністом вагонів-вагів» 3 розряду у Краматорський металургійний завод імені Куйбишева,

№6 07.09.1993 про переведення в том же цеху «машиністом вагонів-вагів (зайнятих в тунелях в подбур.приміщення) 6 розряду,

№7 23.09.1997 про звільнення.

Відділом трудового архіву Краматорської міської ради видані архівні довідки №07-04/147, №07-04/149 від 23 січня 2020 року, №23.07-05/494 від 08.07.2021 про те, що в архівному фонді ВАТ «Краматорський металургійний завод імені Куйбишева» (перейменовано у ВАТ «КМЗ ім.Куйбишева») наявні документи про те, що ОСОБА_1 : з 14.03.1991 прийнятий на посаду «машиніст вагонів-вагі цех 01» (наказ/розпорядження від 13.03.1991 №135), з 07.09.1973 переведений на посаду «машиніст вагон-ваг (зайнятих в тунелях в подбур.приміщення) цех 01» (наказ/розпорядження від 07.09.1993 №308), з 23.09.1997 звільнений (наказ/розпорядження від 24.09.1997 №354).

В довідці №23.07-05/494 від 08.07.2021, зокрема, зазначено що в особовій картці форми Т-2 в графі «Цех (відділ) дільниця» за період роботи з 14.03.1991 по 23.09.1997 значиться допис « ОСОБА_4 ».

В архівних довідках Відділу трудового архіву Краматорської міської ради від 23.01.2020 №07-04/148, від 23.01.2020 №07-04/150, від 31.03.2021 №24.07-02/408 наявні відомості про отриману ОСОБА_1 заробітної плати за період роботи березень 1991 року вересень 1997 року.

Отже, з наданих документів вбачається, що в період з 14.03.1991 по 07.09.1993 позивач працював у доменному цеху на посаді «машиніст вагів-ваги», а в подальшому переведений на посаду «машиністом вагонів-вагів, зайняті у тунелях і підбункерних приміщеннях».

В період роботи з 14.03.1991 по 23.09.1997 були чинними Списки №1, які затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 (з 1 січня 1992 року) та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (з 11 березня 1994 року).

Посада «машиністи вагонів-ваги, зайняті у тунелях і підбункерних приміщеннях» передбачена в розділі ІІІ «Металургійне виробництво (чорні метали)», підрозділ «Доменне виробництво» позиція «1030100а-13596» Списку №1, що затверджений як постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 так постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Суд зауважує, що в Списку №1 в розділі «Чорна металургія» «Доменне виробництво» визначена професія «машиніста вагонів-вагів» із уточненням «зайняті у тунелях і підбункерних приміщеннях».

Аналогічну професію із уточненням «зайняті у тунелях і підбункерних приміщеннях» (а саме «машиніст вагонів-вагів, зайнятий у тунелях і підбункерних приміщеннях») містить Список №1, що є додатком до наказу Краматорського металургійного заводу ім.Куйбишева від 04.01.1994 №1 «Про результати атестації робочих місць».

Під час розгляду справи встановлено, що позивача переведено з однієї посади на іншу, а саме з посади «машиністи вагон-ваги» на посаду «машиністи вагонів-ваги, зайняті у тунелях і підбункерних приміщеннях», при цьому підвищено тарифний розряд та розмір окладу (заробітної плати), що підтверджується наказом про переведення на іншу роботу від 07.09.1993 №308, архівними довідками про заробітну плату.

Отже, твердження позивача про виконання робіт на посаді «машиністи вагонів-ваги, зайняті у тунелях і підбункерних приміщеннях» у період з 14.03.1991 по 07.09.1993 не підтверджується записами у трудовій книжці, а також будь якими іншими доказами. Докази того, що ОСОБА_1 у період з 14.03.1991 по 07.09.1993 виконував роботу за умови «зайнятості у тунелях і підбункерних приміщеннях», як це передбачено в Списку №1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, відсутні.

Суд зауважує, що рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області про відмову в призначенні пенсії не містить відомостей про періоди які не зараховані до пільгового стажу згідно архівних довідок. При цьому, на виконання вимог ухвали суду від 13.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду в Харківській області повідомлено про неможливість надання інформації щодо періодів які зараховані до пільгового стажу за Списком №1. Разом з цим, відповідач надав розрахунок стажу згідно якого до пільгового стажу за Списком №1 (станом на час розгляду справи), зокрема, входить період роботи з 07.09.1993 по 23.09.1997.

Враховуючи те, що у період з 07.09.1993 по 23.09.1997 позивач працював за професією «машиністи вагонів-ваги, зайняті у тунелях і підбункерних приміщеннях», що передбачена Списком №1, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, записи про це наявні у трудовій книжці, при цьому період роботи (07.09.1993-23.09.1997) передує даті прийняття спірного рішення (тобто набутий до звернення із заявою про призначення пенсії), суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування вказаного періоду до пільгового стажу позивача за Списком №1 під час розгляду заяви від 03.08.2021.

Однак, враховуючи те, що в рішенні про відмову в призначенні пенсії не визначено що період роботи з 07.09.1993 по 23.09.1997 не зараховано до пільгового стажу, а наявна лише узагальнена інформація щодо не зарахування до пільгового стажу періодів згідно архівних довідок, при цьому станом на час розгляду позову період роботи з 07.09.1993 по 23.09.1997 зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 07.09.1993 по 23.09.1997.

Позовні вимоги в частині зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 14.03.1991 по 07.09.1993 на посаді «машиніста вагонів-ваги» задоволенню не підлягають, оскільки належними доказами не підтверджена «зайнятість у тунелях і підбункерних приміщеннях», як це передбачено у Списку №1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10.

Щодо періодів роботи з 09.02.2012 по 08.07.2012, з 04.10.2012 по 30.11.2014, з 01.12.2014 по 05.03.2015 суд зазначає таке.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 наявні, зокрема, наступні записи:

№20 09.02.2012 про прийняття в чавунно-ливарний цех (ЧЛЦ) машиністом крана в ПАТ «Словважмаш»,

№21 09.07.2012 про переведення в ЧЛЦ учнем зливника металу ,

№23 04.10.2012 про переведення в ЧЛЦ заливальником металу,

№25 05.03.2015 про звільнення.

Суд зауважує, що в розділі ХІ «Оброблення металу» «Інші професії з оброблення металу» позиція 11.5а Списку №1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 визначена професія «машиністи кранів (кранівники)» із уточненням «зайняті на гарячих ділянках робіт». Разом з цим, трудова книжка позивача містить лише запис про прийняття на роботу в ЧЛЦ «машиністом крана» без уточнення характеру зайнятості (а саме щодо зайнятості на гарячих ділянках робіт).

Отже, із записів трудової книжки не вбачається можливим визначити пільговий характер роботи позивача у період з 09.02.2012 по 08.07.2012.

Разом з цим, позивач просить зарахувати до пільгового стажу період роботи з 09.02.2012 по 08.07.2012 та на підтвердження пільгового характеру роботи надає суду довідку від 26.10.2021 №50/269, що була видана ПАТ «Словважмаш» після прийняття спірного рішення про відмову в призначенні пенсії.

Довідка від 26.10.2021 №50/269 видана ПАТ «Словважмаш» на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПАТ «Словважмаш» за період з 09.02.2012 по 08.07.2012 виконував роботу машиніста крана (крановщик) зайнятий на гарячих діл.робіт за професією, посадою «машиніст крана», що передбачена Списком №1, розділу ХІ «Обробка металу», поз.11.1а, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 №36; за період з 04.10.2012 по 30.11.2014 виконував «роботу заливальника металу» за посадою, професією «заливальник металу», що передбачена Списком №1, розділу ХІ «Обробка металу», поз.11.1а, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 №36; за період з 01.12.2014 по 05.03.2015 виконував «роботу зливальника металу на ділянках вагранки» за посадою, професією «заливальник металу», що передбачена Списком №1, розділу ХІ «Обробка металу», поз.11.1а, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 №36.

Отже, вказаною довідкою підтверджується, що позивач у період з 09.02.2012 по 08.07.2012 виконував роботу, що передбачена Списком №1, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Враховуючи те, що пільговий стаж набуто до звернення позивача із заявою про призначення пенсії, з метою забезпечення справедливого балансу між публічним інтересом та приватним інтересом, суд вважає за можливе прийняти на підтвердження пільгового характеру роботи довідку ПАТ «Словважмаш» від 26.10.2021 №50/269 та задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати періоди роботи з 09.02.2012 по 08.07.2012 до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо періодів роботи на посаді «заливальника металу» суд зазначає таке.

Посада «заливальник металу» передбачена в розділі ХІ «Оброблення металу» «1.Ливарне виробництво» позиція 11.1а Списку №1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Враховуючи те, що у період з 04.10.2012 по 05.03.2015 позивач працював за професією «заливальник металу», що передбачена Списком №1, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, записи про це наявні у трудовій книжці, при цьому період роботи (04.10.2012-05.03.2015) передує даті прийняття спірного рішення (тобто набутий до звернення із заявою про призначення пенсії), суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування вказаного періоду до пільгового стажу позивача за Списком №1 під час розгляду заяви від 03.08.2021.

Як вже встановлено судом та зазначено вище рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області про відмову в призначенні пенсії не містить відомостей про періоди які не зараховані до пільгового стажу згідно архівних довідок. При цьому, на виконання вимог ухвали суду від 13.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду в Харківській області повідомлено про неможливість надання інформації щодо періодів які зараховані до пільгового стажу за Списком №1. Разом з цим, відповідач надав розрахунок стажу згідно якого до пільгового стажу за Списком №1 (станом на час розгляду справи), зокрема, входить період роботи з 04.10.2012 по 31.12.2014.

Однак, враховуючи те, що в рішенні про відмову в призначенні пенсії не визначено що період роботи з 04.10.2012 по 05.03.2015 не зараховано до пільгового стажу, а наявна лише узагальнена інформація щодо не зарахування до пільгового стажу періодів згідно архівних довідок, при цьому станом на час розгляду позову період роботи з 04.10.2012 по 31.12.2014 зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 04.10.2012 по 31.12.2014.

Позовна вимога в частині зобов`язання зарахувати період роботи з 01.01.2015 по 05.03.2015 до пільгового стажу за Списком №1 підлягає задоволенню, оскільки у період з 01.01.2015 по 05.03.2015 позивач працював у чавунно-ливарному цеху за професією «заливальник металу», що передбачена Списком №1, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, а записи про це наявні у трудовій книжці.

Щодо періоду роботи з 15.05.2017 по 09.12.2019 суд зазначає таке.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 наявні, зокрема, наступні записи:

№32 15.05.2017 про прийняття в ливарний цех ливарником вакуумного, відцентрово-вакуумного та відцентрового лиття, зайнятий на відцентрованих машинах в ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод»,

№ 34 09.12.2019 про звільнення.

До заяви від 03.08.2021 про призначення пенсії, на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії надана довідка ПрАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» від 27.03.2020 №47/16 про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПрАТ «СКМЗ» і за період з 15.05.2017 по 31.12.2017, з 05.01.2018 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 30.11.2019 виконував роботи «оброблення металу» за професією, посадою «ливарник вакуумного, відцентрово-вакуумного та відцентрового лиття, зайнятий на відцентрованих машинах у ливарному цеху», що передбачена Списком №1, розділу ХІ «Обробка металу», затвердженого постановою КМУ від 24.06.2016 №461. У період з 01.12.2019 по 09.12.2019 перебував у простоях по виробничій необхідності (наказ від 29.11.2019 №393); у 2018 році перебував у відпустці без збереження заробітної плати за власним бажанням: 2 дні у лютому, 1 день у квітні, 1 день у серпні.

Як вже встановлено судом та зазначено вище рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області про відмову в призначенні пенсії не містить відомостей про періоди які не зараховані до пільгового стажу згідно архівних довідок. Разом з цим, відповідач надав розрахунок стажу згідно якого до пільгового стажу за Списком №1 (станом на час розгляду справи), зокрема, входять періоди роботи: 15.05.2017 31.12.2017, 05.01.2018 31.01.2018, 03.02.2018 31.03.2018, 02.04.2018 31.07.2018, 02.08.2018 31.12.2018, 01.01.2019 30.11.2019.

Однак, враховуючи те, що в рішенні про відмову в призначенні пенсії не визначено що періоди роботи: 15.05.2017 31.12.2017, 05.01.2018 31.01.2018, 03.02.2018 31.03.2018, 02.04.2018 31.07.2018, 02.08.2018 31.12.2018, 01.01.2019 30.11.2019 не зараховані до пільгового стажу, а наявна лише узагальнена інформація щодо не зарахування до пільгового стажу періодів згідно архівних довідок, при цьому станом на час розгляду позову періоди роботи: 15.05.2017 31.12.2017, 05.01.2018 31.01.2018, 03.02.2018 31.03.2018, 02.04.2018 31.07.2018, 02.08.2018 31.12.2018, 01.01.2019 30.11.2019 зараховані до пільгового стажу позивача за Списком №1, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 15.05.2017 по 31.12.2017, з 05.01.2018 по 31.01.2018, з 03.02.2018 по 31.03.2018, з 02.04.2018 по 31.07.2018, з 02.08.2018 по 30.11.2019.

Щодо періодів простою та днів відпусток без збереження заробітної плати, які визначені у довідці від 27.03.2020 №47/16 суд зазначає таке.

Згідно ст. 84 КЗпП України у випадках, передбачених статтею 25 Закону України «Про відпустки» працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.

За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як вбачається із ст. 4 Закону України «Про відпустки», відпустки без збереження заробітної плати є одними із видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки» відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

У листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161-16 зазначено, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Цим листом Міністерство соцполітики роз`яснило, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих іважких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році. Відповідачі не скористались повноваженнями, передбаченими частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV, не витребували від підприємств відповідних документів або відомостей стосовно підстав надання позивачеві відпуски без збереження заробітної плати та застосування простою. А також не зазначили про необхідність підтвердження цих відомостей власно мною.

Слід зазначити, що сукупна кількість днів безоплатної відпустки та простою не перевищує одного місяця в календарному 2018 році, проте, відповідачем їх до пільгового стажу не зараховано без зазначення причин та вчинення передбачених законом дій для з`ясування зв`язку із виробничою необхідністю.

Враховуючи те, що у період з 15.05.2017 по 09.12.2019 позивач працював в ливарному цеху за професією «ливарником вакуумного, відцентрово-вакуумного та відцентрового лиття, зайнятий на відцентрованих машинах в ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод», що передбачена Списком №1, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, суд висновує що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області безпідставно не враховано періоди відпустки без збереження заробітної плати (з 01.01.2018 по 04.01.2018 (включно), з 01.02.2018 по 02.02.2018 (включно), 01.04.2018, 01.08.2018) та період простою (з 01.12.2019 по 09.12.2019), до пільгового стажу за Списком №1.

Враховуючи те, що під час розгляду справи встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не забезпечено всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів, зокрема не враховано до пільгового стажу періоду роботи, що підтверджені записами у трудовій книжці, суд дійшов висновку що рішення від 09.08.2021 №20 є протиправним та підлягає скасуванню. А з метою повного захисту прав позивача, враховуючи безпідставне не зарахування відповідних періодів роботи до пільгового стажу позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.08.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до спеціального (пільгового) стажу за Списком №1 періодів роботи з 09.02.2012 по 08.07.2012 (включно), з 01.01.2015 по 05.03.2015 (включно), з 01.01.2018 по 04.01.2018 (включно), з 01.02.2018 по 02.02.2018 (включно), 01.04.2018, 01.08.2018, з 01.12.2019 по 09.12.2019 (включно).

Позовна вимога про зобов`язання провести нарахування та виплату пенсію є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки пенсія позивачу ще не призначалась.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає таке.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладену норму діючого законодавства, суд зазначає, що у суду на даний час відсутні підстави вважати, що відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не буде виконане рішення суду у даній справі, а відтак відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що фактично, позовні вимоги задоволенні, оскільки скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії, а вимога про зобов`язання вчинити певні дії є похідною, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача, сплачений ним судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.08.2021 №20 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 03.08.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до спеціального (пільгового) стажу за Списком №1 періодів роботи з 09.02.2012 по 08.07.2012 (включно), з 01.01.2015 по 05.03.2015 (включно), з 01.01.2018 по 04.01.2018 (включно), з 01.02.2018 по 02.02.2018 (включно), 01.04.2018, 01.08.2018, з 01.12.2019 по 09.12.2019 (включно).

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош