Справа № 240/16280/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Житомир

справа № 240/16280/23

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо припинення виплати житлової субсидії з 01.01.2023;

- зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити житлову субсидію з 01.01.2023 по 31.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що протягом 2022 року отримував житлову субсидію, проте з 01.01.2023 виплата її припинена. Листом від 10.04.2023 відповідач повідомив про необхідність подання до територіального органу Пенсійного фонду України заяви та декларації про призначення та надання житлової субсидії. Також відповідачем повідомлено, що підставою для припинення виплати субсидії стало неповідомлення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства, а саме про смерть дружини.

Позивач вказує, що у відповідача була наявна інформація про смерть його дружини, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду Українив Житомирській області у зв"язку із поданням свідоцтва про смерть, виплачено та нараховано кошти на поховання.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити.

Згідно з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13 липня 2023 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№48196/23), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що житлова субсидія позивачу призначалась на період опалювального сезону 2022-2023, а саме з 01.10.2022 по 30.04.2023 виходячи зі складу домогосподарства 2 особи, у зв"язку зі смертю учасника домогосподарства ОСОБА_2 , уповноваженим органом припинено надання житлової субсидії до з"ясування обставин.

В подальшому, за зверненням позивача від 24.03.2023 ОСОБА_1 призначено житлову субсидію з березня 2023 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що житлова субсидія ОСОБА_1 призначалась на період опалювального сезону 2022-2023, а саме з 01.10.2022 по 30.04.2023 виходячи зі складу домогосподарства 2 особи, а саме позивач та його дружина ОСОБА_2 , що не оскаржується сторонами.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачем встановлено, що з 01.01.2023 виплата житлової субсидії йому зупинена.

Листом від 10.04.2023 №12689-11159/Р-02/8-0600/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача, що відповідно до п.90 та п.91 Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №848 від 21.10.1995, у разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім"ї члена домогосподарства, подаються нові заяви та декларації. Саме тому позивачу запропоновано надати до органу Пенсійного фонду України заяву та декларацію про призначення та надання житлової субсидії.

Позивач, не погоджуючись із рішенням про зупинення нарахування та виплати житлової субсидії з 01.01.2023, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Порядок надання субсидій визначений Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №848 від 21.10.1995, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1136 від 08.10.2022, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення №848).

Згідно із пунктами 3, 4 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.

Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до п.22 Положення №848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

Пунктом 24 Положення №848 передбачено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

Згідно з п.25 Положення №848 у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за цією адресою членів домогосподарства.

Відповідно до пункту 69 Положення №848 житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону і розраховується:

на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня;

на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня

За приписами пункту 90 Положення №848 громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати уповноважений орган (до 30 листопада 2022 р. включно - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, з 1 грудня 2022 р. - орган Пенсійного фонду України) про виникнення обставин, зокрема щодо:

- зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств.

Згідно із пунктом 91 Положення №848 у разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, настання умов, зазначених в абзаці дев`ятому пункту 90 цього Положення, подаються нові заява та декларація.

Отже, громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів не тільки поінформувати орган Пенсійного фонду України про виникнення обставин, зокрема щодо будь-якої зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств, а й подати нову заяву та декларацію.

Суд не ставить під сумнів доводи позивача про наявності у відповідача інформації про смерть дружини - ОСОБА_2 , у зв"язку зі зверненням позивача до органу Пенсійного фонду України за виплатою коштів на поховання.

Водночас, вказане та наявність такої інформації, без виконання обов"язку позивача (п.91 Положення №848) щодо подання нової заяви та декларації і стали підставою для прийняття відповідачем рішення про припинення виплати позивачу житлової субсидії з 01.01.2023.

Відповідно до пп. 5 п. 119 Положення за рішенням уповноваженого органу надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється, у тому числі за поданням управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг у разі, коли: громадянин не повідомив уповноваженому органу про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.

З огляду на вищевказані норми права та встановлені у справі обставини, факт смерті члена домогосподарства, на якого було нараховано житлову субсидію, а саме дружини позивача - ОСОБА_2 , безпосереднім чином впливає на її розмір.

Вочевидь, у зв`язку з невиконанням позивачем обов"язку щодо повідомлення про зміни у складі членів домогосподарства, з одночасним поданням нової заяви та декларації, враховуючи положення п.п. 119 Положення №848 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області правомірно припинило виплату та нарахування ОСОБА_1 житлової субсидії з січня 2023 року до моменту отримання нової заяви та декларації (березень 2023 року).

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача про те, що у нього відсутній умисел щодо неповідомлення відповідача, оскільки нормами згаданого вище Положення чітко покладено обов`язок одержувача субсидії щодо інформування уповноваженого органу про зміни у складі сім`ї члена домогосподарства, чого позивачем в повному обсязі зроблено не було. В свою чергу необізнаність особи про покладені на неї нормами чинного законодавства обов`язки не звільняють таку особу від відповідальності за їх невиконання.

Поновлення надання житлової субсидії протягом сезону її призначення можливе лише у випадках, зазначених в абзацах другому та третьому пункту 119 цього Положення, з місяця, що настає за місяцем, в якому надійшло повідомлення про відновлення надання житлово-комунальної послуги (послуг), сплату заборгованості за житлово-комунальну послугу (послуги), оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, укладення договору про реструктуризацію такої заборгованості або оскарження заборгованості споживачем у судовому порядку (за наявності ухвали про відкриття провадження у справі).

Відповідач вказує, що 24.03.2023 позивачем подано до територіального органу Пенсійного фонду України в Житомирській області нову заяву (з урахуванням зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні членів домогосподарства) та декларацію, у зв"язку з чим ОСОБА_1 поновлено виплату та нарахування житлової субсидії з березня 2023 року, виходячи зі складу домогосподарства на 1 особу.

У численних постановах (зокрема, від 02.08.2019 у справі №0240/3532/18-а, 30.04.2020 у справі №826/10631/17, 14.05.2020 у справі №805/1479/16- а) Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі №18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Правова позиція аналогічного змісту викладена у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №687/1539/16-а та від 04.02.2020 у справі №320/7969/17.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту ч.1 ст.77 та ч.2 ст.77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі №520/2261/19, де указано, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Підсумовуючи наведене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 24 листопада 2023 року.

Суддя А.В. Горовенко