Справа № 200/6658/23
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

23 листопада 2023 року Справа №200/6658/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В Т А Н О В И В:

20 листопада 2023 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення нарахування пенсійних виплат ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати усю суму недоотриманої пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_2 з 01.01.2018 року по момент смерті до 18.04.2022;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у визначенні розміру недоотриманої пенсії за період з 01.01.2018 року по момент смерті до 18.04.2022 року включно;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.11.2022 року про відмову у виплаті на рахунок ОСОБА_1 недоотриманої пенсії за померлого сина ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 усю суму недоотриманої пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 року по момент смерті до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області помер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином Позивачки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, уродженець м. Брянка Луганської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданим Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 20.02.1998 року. Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 16.08.2016, ОСОБА_2 мав статус внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території України м. Донецьк Донецької області, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 . З 01.01.2007 року ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду в Донецькій області з заявою про виплату на її рахунок недоотриманої пенсії відповідно до ст.61 Закону № 2262-ХІІ. 28.11.2022 року на адресу Позивачки надійшло рішення від Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про відмову у виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку з пропуском 6 місячного терміну звернення. Позивачка звернулася до Десятої Київської нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії. Відповідно до ст. 68 Закону України « Про нотаріат» п.4.14 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Позивач вказала, що ОСОБА_2 неодноразово звертався до пенсійного фонду (Торецьке відділення) для вирішення питання поновлення виплат. На скільки Позивачці відомо відповідачем рішення про припинення виплати пенсії позивачу з 01.01.2018 року не приймалося, тобто припинення виплати пенсії позивачу відбулося не у спосіб, визначений частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV.

На підставі наведеного, Позивач вважає, що припинення з 01.01.2018 року виплати її сину раніше призначеної пенсії за вислугу років здійснено відповідачем за відсутності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Закону № 1058, або підстав, передбачених іншим законом, та не у спосіб, визначений частиною першою статті 49 Закону № 1058, а отже, дії відповідача вважає протиправними.

Так, предметом позову у даній справі є вимога позивачки нарахувати грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01.01.2018 року по до 18.04.2022 (момент смерті її померлого сина ОСОБА_2 ).

Проте, як встановлено судом на підставі доданих до позову копій документів, а саме постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2023, в провадженні Десятої Київської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 1257/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються Кодексом адміністративного судочинства України.

Нормами статті 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності-входять до складу спадщини.

При цьому суд зауважує, що отримання коштів (пенсії) повинно відбуватися за вимогами Спадкового права зі встановленням всього кола спадкоємців, строків прийняття спадщини, що можливо тільки в порядку цивільного судочинства. Тобто, суд зазначає, що майно, яке залишилося після смерті особи, є спадковим майном, а його отримання носить приватноправовий характер та є першопочатковим у цьому спорі.

Частиною 3 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Також, суд зазначає, що згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі Суд) від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Згідно з частиною першою статті 2 Цивільного кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку щодо відсутності публічно-правового спору між позивачем та відповідачем, та наявності правових підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки вищезазначений спір має приватноправовий характер і не належить до юрисдикції адміністративних судів.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що рішення про відмову у відкритті провадження по справі не обмежує у реалізації його права в порядку цивільного судочинства.

До аналогічних висновків дійшла Велика палата Верховного суду у постанові від 27.03.2019 у справі № 286/3516/16-ц. Також, правова позиція суду у даній справі узгоджується із правовою позицією Першого апеляційного адміністративного суду, викладеної в ухвалі від 09.04.2019 у справі № 200/284/19-а та в постанові від 22.01.2020 № 200/10439/19-а.

Отже, на думку суду, аналіз зазначених вище правових норм свідчить про те, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку щодо відмови у відкритті провадження в адміністративній справі № 200/6658/23.

Згідно з частиною 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір, сплачений за подання даного позову, в загальному розмірі 1 717 (одна тисяча сімсот сімнадцять гривень) 76 копійок.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевими загальними судами, а також що повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.Б. Христофоров