Справа № 400/4835/23
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 р. № 400/4835/23

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "МИНЕРАЛИС", вул. Потьомкінська, 114/1,Миколаїв,54001,

до відповідача:Державної податкової служби України, пл. Львівська, 8,м. Київ,04053, Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,54001, Головного управління ДПС у Волинській області, Київський майдан, 4,м. Луцьк,Волинська область,43027, Київський майдан, 4,Луцьк,43027

про:визнання протиправними та скасування рішень; зобов`язання зареєструвати податкові накладні,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МИНЕРАЛИС» (надалі - позивач) звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (надалі відповідач 1) та Державної податкової служби України (надалі - відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7819365/43308658 від 09.12.2022, №7819366/43308658 від 09.12.2022;

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ДПС України за результатами розгляду скарг щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №79676/43308658/2 від 27.12.2022 та №79718/43308658/2 від 27.12.2022;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №69 від 23.06.2021, №70 від 16.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за результатами здійснення господарських операцій, позивачем сформовано та направлено на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні. Проте, за результатами обробки, реєстрацію податкових накладних зупинено, запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК. На виконання цієї пропозиції, позивач надав пояснення щодо зупинених податкових накладних, однак відповідачем прийняті рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також, позивач звертався з скаргами на рішення щодо відмови в реєстрації накладних до ДПС України, на якій були прийняті рішення про відмову в задоволенні скарг. Вважаючи, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення за результатом розгляду скарг винесено протиправно, позивач звернувся до суду з позовом.

Позовна заява залишалась без руху ухвалою від 05.05.2023.

Ухвалою від 11.05.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропонував відповідачам надати відзиви на позовну заяву.

Відповідач 1 надав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що він на момент винесення податковим органом спірного рішення не здійснював виконання функції №38, згідно з Положенням щодо своїх повноважень, відповідно до наказу ДПС України від 09.06.2022 №311, у частині проведення аналізу та здійснення ризиками з метою визначення форм і обсягів податкового контролю, у частині організації роботи територіальних органів ДПС щодо здійснення моніторингу фінансово господарської операції платника податків на наявність ризиків та організації роботи з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно вищевказаного наказу ДПС України на період дії воєнного стану в Україні, зазначену функцію тимчасово покладено на інший територіальний орган ДПС. Отже, вимоги позивача до ГУ ДПС у Миколаївській області є цілком безпідставними та необґрунтованим та, в свою чергу, спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Комісія ГУ ДПС у Миколаївській області не ухвалювала.

Від відповідача 2 відзив до суду не надходив, ухвала про відкриття провадження у справі була отримана ним через особистий кабінет підсистеми «Електронний Суд» 11.05.2023 о 13:39.

Ухвалою від 25.10.2023 суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління ДПС у Волинській області (надалі - відповідач 3) та запропонував надати відзив.

Від відповідача 3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що під час вирішення питання щодо реєстрації податкових накладних комісією встановлено відсутність рахунків на оплату, які були б належним підтвердженням факту розрахунків між сторонами. Відсутність рахунків на оплату ставить під сумнів контролюючий орган на реальний характер господарської операції, особливо з урахуванням інших обставин, які свідчать про її безтоварність, наприклад, об`єктивна неможливість здійснення господарських операцій контрагентом, враховуючи податкову інформацію щодо характеру його діяльності; не встановлення джерела походження товару за результатами аналізу ланцюга постачання за даними Єдиного реєстру податкових накладних (так званий «обрив» ланцюга постачання); не відповідність предмета поставки видам господарської діяльності контрагентів у ланцюгу постачання; наявність кримінальних проваджень щодо контрагента; відсутність документів бухгалтерського обліку, складення яких передбачено правовими нормами або є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту, та/чи суттєві недоліки в їх оформленні, тощо. Позовні вимоги щодо зобов`язання щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, слід розцінювати саме як вимога про втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Ухвалою від 25.10.2023 позовна заява залишалась без руху.

31.10.2023 суд постановив ухвалу про продовження розгляду справи.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 262 КАС України без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МИНЕРАЛИС» є зареєстрованою 24.10.2019 юридичною особою, основним видом діяльності є Оптова торгівля хімічними продуктами, іншим видом діяльності, зокрема є Рекламні агентства.

Між позивачем та ТОВ «Альфа Смарт Агро» було укладено договір про надання послуг (надалі - договір), за умовами якого позивач зобов`язується надати послуги з просування товару замовника.

Так, згідно п. 1.2. Договору під просуванням товару Сторони мають на увазі пропонування та продаж товарів Замовника Виконавцем кінцевим споживачам у період з 01.11.2020 по 30.10.2021, що здійснюється в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, з метою збільшення обсягів продажів товару Замовника.

Згідно п.1.3. Договору, товаром за даним Договором є засоби захисту рослин під торговою маркою «Альфа Смарт Агро», що імпортуються Замовником на територію України або виробляються в Україні за замовленням Замовника (надалі - «Товар»),

Відповідно до п. 4.1вартість послуг, що надаються Виконавцем Замовнику становить 3,0% (три відсотки), включаючи ПДВ, від об`єму фактично придбаного Виконавцем у Дистриб`ютора та реалізованого Виконавцем в якості субдистриб`ютора Товару Замовника кінцевим споживачам та визначається, виходячи з передплатної ціни на Товар Замовника згідно з його прайсом.

Відповідно до п. 4.2. Договору, послуги, що надаються Виконавцем, оплачуються Замовником протягом десяти робочих днів на підставі підписаного Сторонами акту наданих послуг, піврічного/річного звіту щодо продажів товару Замовника та за умови надання документального підтвердження об`єму поставленого Виконавцем Товару Замовника кінцевим споживачам (належним чином засвідчені копії видаткових накладних) не пізніше 15.11.2021р. та отримання Замовником підтвердження Дистриб`ютора, що поставить Товар Виконавцеві, про повну оплату Виконавцем отриманого Товару.

На підтвердження надання послуг Сторонами складено Акт надання послуг №1336 від 23 червня 2021 року. Позивачем надані такі послуги: послуги з просування товару на загальну суму 69 705, 69 грн., в т.ч., ПДВ 20%: 11 617,61 грн. Замовником оплачено послуги Виконавця з просування товару згідно рахунку №1206 від 23.06.2021, платіжне доручення №2060 від 24.06.2021.

На підтвердження надання послуг Сторонами складено Акт надання послуг №2774 від 16 грудня 2021 року. Позивачем надані такі послуги: послуги з просування товару на загальну суму 41 632,69 грн., в т.ч., ПДВ 20% 6 938,78 грн. Замовником оплачено послуги Виконавця з просування товару згідно рахунку №2342 від 16.12.2021, платіжне доручення №423 від 08.02.2022.

На виконання вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) позивачем складено та направлено до податкового органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН): податкову накладну № 69 від 23.06.2021 та податкову накладну № 70 від 16.12.2021.

Квитанціями від 15 липня 2021 року реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена на підставі п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 73.11, , відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Додатково повідомляємо: показник "D"=.1374%, "P"=2950663.48.

15.07.2021 позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної № 69 від 23.06.2021, реєстрацію якої зупинено та документи в кількості 3: Платіжне доручення №2060 від 24 червня 2021 року; Договір про надання послуг від 1 листопада 2020 року; Акт надання послуг №1336 від 23 червня 2021 року.

23.07.2021 позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної № 70 від 16.12.2021, реєстрацію якої зупинено та документи в кількості 3: Акт №2774 від 16 грудня 2021 року; Договір про надання послуг від 1 листопада 2020 року; Платіжне доручення №423 від 8 лютого 2022 року.

За результатами розгляду вказаних документів Комісією Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення 7819365/43308658 від 09.12.2022 року, 7819366/43308658 від 09.12.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. У графі «додаткова інформація» зазначено: Відсутні рахунки на оплату.

Не погоджуючись із рішенням комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН №7819365/43308658 від 09.12.2022, №7819366/43308658 від 09.12.2022, яким відмовлено у реєстрації ПН №69 від 23.06.2021, №70 від 16.12.2021 позивач оскаржив його в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДПС України.

Рішенням ДПС України №79676/43308658/2 від 27.12.2022 та №79718/43308658/2 від 27.12.2022 скарги ТзОВ «МИНЕРАЛИС» залишено без задоволення, а вищезазначені рішення - без змін.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України, передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (надалі - Порядок № 1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

З 01.02.2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (надалі - Порядок № 1165), яка визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм пп. "а" або "б" п. 185.1 ст. 185, пп. "а" або "б" п. 187.1 ст. 187, абзацу 1 п. 201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Як вбачається із змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, підставою для такого зупинення став п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток № 1 до Порядку № 1165), відсутність товару/послуги, зазначеної в ПН, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПК/РК до ПН на збільшення суми податкових зобов`язань, яку подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку.

Суд звертає увагу, що посилання у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних на п. 1 Критеріїв ризиковості не розкриває зміст та не конкретизує підстав зупинення реєстрації податкових накладних, а також не відображає переліку документів, необхідних податковому органу для реєстрації таких накладних.

Верховний Суд у постановах від 16.04.2019 року у справі № 826/10649/17, від 28.11.2019 року у справі № 1640/2650/18, від 03.11.2021 року у справі № 360/2460/20 вказав, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Відповідно до матеріалів справи, у квитанції не конкретизовано, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до неї, які визначені пунктом 11 Порядку № 1165.

Формальне зазначення у квитанціях пропозиції "надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН" є лише дублюванням норми пп. 3 п. 11 Порядку № 1165.

Умови такої пропозиції дають підстави позивачу самостійно визначати перелік необхідних документів, що в подальшому виключає посилання відповідача на їх недостатність чи неповноту та спростовує доводи про недостатність документів, поданих позивачем на підтвердження реальності проведених операцій.

Таким чином, жодних відомостей стосовно господарської операції з контрагентом відповідач 3 у квитанціях не зазначає, але витребує документи та пояснення, які спростовують цю податкову інформацію, не зазначаючи при цьому їх перелік.

За таких умов, рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії та породжує неоднозначне їх трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 року затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок № 520).

Згідно п. 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

За приписами п. 5 Порядку № 520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

За приписами п. 11 Порядку № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Тобто чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

З оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних вбачається, що вони не містять конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, а лише містить загальну фразу про те, що причиною їх прийняття є ненадання платником податку копій документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконано вимоги контролюючого органу та надано відповідні пояснення до яких долучено копії наявних документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Суд дійшов висновку, що позивачем надано повний пакет документів щодо надання послуг ТОВ «Альфа Смарт Агро».

Не надаючи оцінки наданим позивачем первинним документам, податковий орган прийняв спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Доказів та обґрунтувань того, що подані документи складені або оформлені з порушенням вимог чинного законодавства відповідачем не надано.

Отже, відповідачем 3 безпідставно не надано оцінки вищезазначеному перед прийняттям спірних рішень.

Наявні в матеріалах справи документи у повній мірі підтверджують реальність вищевказаних господарських операцій, за наслідками яких складено та направлено для реєстрації податкові накладні.

Таким чином, відповідачем 3 не доведено правомірність рішень щодо відмови у реєстрації податкових накладних та неврахування таблиці даних платника податків, відтак спірні рішення підлягають скасуванню.

Також, протиправними рішення є ДПС України №79676/43308658/2 від 27.12.2022 та №79718/43308658/2 від 27.12.2022, якими скарги ТзОВ «МИНЕРАЛИС» залишено без задоволення, а вищезазначені рішення - без змін, оскільки ДПС України, також не надало належної оцінки первинним документам, наданим позивачем.

Позивач просить суд зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Відповідно до п.п.19,20 постанови КМУ № 1246 від 29.12.2010 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Зобов`язання відповідача - ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну датою її фактичного подання на реєстрацію є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в цій частині та зобов`язати відповідача зареєструвати податкові накладні датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав, захист законних інтересів і, у випадку задоволення судом його вимог, рішення повинно мати наслідком реальне відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, тому позовні вимоги належить задовольнити.

Позов задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України. Судовими витратами в даній справі є судовий збір, який позивач сплатив у розмірі 10 736 грн, який підлягає стягненню солідарно за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 та відповідача 3, оскільки саме ними були прийняті оскаржувані рішення.

Також, позивач просить суд про відшкодування судових витрат за рахунок відповідачів в сумі 6 000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано копії: договору № 17/04/23 про надання професійної правничої допомоги від 17.04.2023, додаток № 1 до договору № 17/04/23, в якому міститься перелік робіт та послуг із зазначенням годин та ціни послуг, акт про прийняття передачі виконаних риботі (наданих послуг) до договору № 17/04/23, ордер на надання правничої допосоги ТОВ «МИНЕРАЛИС» АДВОКАТОМ Іванченко Дар`єю Крилівною та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Щодо вартості та оплати послуг, то в п. 2 зазначено, що загальна вартість складає 6 000 грн, а в п. 3 зазначено про оплату послуг протягом 3 місяців після ухвалення рвшення судом.

Відповідач 3 надав суду заперечень щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частинами першою - третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію (зокрема, постанови від 20 травня 2020 року у справі №240/3888/19, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19, від 11 грудня 2019 року у справі №2040/6747/18), що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 по справі № 640/194/98/19.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тому, зважаючи на незначний обсяг матеріалів справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, складність справи, значення справи для позивача, суд вважає співмірною та обгрунтованою сумою судових витрат на правничу допомогу, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача 1 000 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариство з обмеженою відповідальністю "МИНЕРАЛИС" (вул. Потьомкінська, 114/1,Миколаїв,548) до Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8,м. Київ,043) Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,547) Головного управління ДПС у Волинській області (Київський майдан, 4,м. Луцьк,Волинська область,439) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області №7819365/43308658 від 09.12.2022, №7819366/43308658 від 09.12.2022.

3. Визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ДПС України за результатами розгляду скарг щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №79676/43308658/2 від 27.12.2022 та №79718/43308658/2 від 27.12.2022.

4. Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №69 від 23.06.2021, №70 від 16.12.2021 датою їх подання.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, 43010, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МИНЕРАЛИС" (вул. Потьомкінська, 114/1, м. Миколаїв, 54001, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 5 368 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень) та судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн. (п`ятсот гривень).

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8,м. Київ,043) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МИНЕРАЛИС" (вул. Потьомкінська, 114/1,Миколаїв,548) судові витрати у виді судового збору в розмірі 5 368 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень) та судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500 рн. (п`ятсот гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов