Справа № 160/21239/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення (дії) Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги. 26. м. Дніпро, код СДРПОУ- 21910427) щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (РІІОКПП НОМЕР_1 ) пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії, яку отримував чоловік позивача ОСОБА_2 до його смерті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги. 26, м. Дніпро, код ЄДРПОУ- 21910427) призначити та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% від фактичного розміру пенсії, яку отримував ОСОБА_2 до його смерті, з 27.04.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії пенсійного органу порушують право позивача на належний розмір пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 263 КАС України.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії матеріалів відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .
Крім того, надано до суду копію відмовної пенсійної справи.
Позивачем надано відповідь на відзив у якому останній позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 від 03.02.1978.
Згідно свідоцтва про смерть від 29.10.2018 серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_2 знаходився на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 .
Так, 06.06.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 .
Листом від 05.07.2023 позивача повідомлено, що, відповідно до частини 1 статті 36 Закону № 1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в раз смерті - пенсіонера незалежно від тривалості страхового стажу.
Пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону № 1058 передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами інвалідністю або досягай віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 2 цього Закону.
Непрацездатні члени сім`ї зазначені у пункті 1 частини 2 статті 36 Закон набувають право на призначення пенсії за наявності відповідного страхового стаж визначеного статтею 26 Закону, від тривалості якого визначається вік виходу на пенсію за віком: в 60, 63 чи 65 років, а відтак і на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 26 Закону № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності наступного страхового стажу:
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Пунктом 2.3 (п.п.11) розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постаново правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, передбачено надання документів про стаж особи, якій призначається пенсія, визначених підпунктом 2 пункт 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).
Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було розглянуто надану позивачем заяву та документи.
Рішенням від 11.05.2023 року №25 позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (страховий стаж становить 12 років 5 місяців 2 дні).

У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу відсутнє право на пенсію по втраті годувальника.

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписів ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Приписами ст. 38 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Так, суд наголошує, що необхідною умовою для призначення особі пенсії у зв`язку з втратою годувальника або переведення на такий вид пенсії є встановлення факту непрацездатності такої особи.

Статтею 36 Закону №1058-IV визначено поняття непрацездатної особи. Так, непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV, пенсійний вік становить 60 років.

Як свідчать матеріали справи, позивач, як дружина померлого годувальника, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника досягла 65 років.

Отже, в розумінні приписів п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 1058 вона є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника (її чоловіка), а тому має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Також, згідно записів трудової книжки, позивач з 31.03.2022 звільнена з роботи у ТОВ «Контракт Продрезерв 5» та інші записи щодо подальшої роботи відсутні.

Крім того, відповідно до довідки ЖБК «Мірний» від 03.06.2023, позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , склад сім`ї 1 (одна) особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Суд наголошує, що доводи відповідача про те, що позивач не має необхідного страхового стажу, визначеного ст. 26 Закону №1058-IV, є безпідставними, оскільки положення статті 36 Закону №1058, яким визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, пов`язують право на такий вид пенсії з відповідним пенсійним віком, а не з наявністю певного страхового стажу утриманця. Таке поняття, як «страховий стаж» є обов`язковою умовою стосовно годувальника, який помер, що закріплено у ст. 36 Закону №1058-IV.

З огляду на встановлені обставини, суд зазначає, що відмова відповідача про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника виразилась у листі від 05.07.2023, а не в рішенні, а тому суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання таких дій протиправними та зобов`язання призначити відповідну пенсію.

Щодо розміру пенсії, то така, згідно приписів ч. 1 ст. 37 Закону №1058-IV, має бути призначена в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника (на одного непрацездатного члена сім`ї).

Щодо дати з якої має бути призначена пенсія.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Позивач звернулась до пенсійного органу із відповідною заявою про призначення пенсії 06.06.2023 (згідно вхідного штемпелю пенсійного органу), тобто в межах року з дня смерті годувальника (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Разом з цим, статусу непрацездатного члена сім`ї позивач набула 26.04.2023 (дата досягнення 65 років), а тому пенсія у зв`язку з втратою годувальника має бути призначена з 27.04.2023 - дня, що настає за днем набуття такого статусу та виникнення права на таку пенсію.

Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку втратою годувальника в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника - ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію у зв`язку втратою годувальника в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника - ОСОБА_2 з 27.04.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 21 листопада 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна