Справа № 620/4019/22
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 листопада 2023 року Чернігів Справа № 620/4019/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яка полягає у невиплаті нарахованої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі 620/4019/22 заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 30.11.2022 в розмірі 740 924,56 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі 620/4019/22 здійснити виплату заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 30.11.2022 в розмірі 740 924,56 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, на підставі статті 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, при виплаті заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 30.11.2022 в розмірі 740 924,56 грн здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини цього доходу у зв`язку з порушенням строків його виплати.

Свою заяву мотивує невиконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі №620/4019/22 у частині виплати перерахованого за минулі періоди щомісячного довічного грошового утримання.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 .

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшли письмові пояснення на заяву ОСОБА_1 , відповідно до яких боржник зазначає про повне виконання судового рішення та зазначає, що сума заборгованості, яка виникла внаслідок проведеного перерахунку буде виплачена стягувачу в межах бюджетних асигнувань, що виділяються на зазначені цілі. Вказує, що всі залежні від відповідача дії направлені на виконання судового рішення останнім вчинено, а виділення коштів на фінансування бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду.

Дослідивши матеріали справи, заяви, судом встановлено таке.

Так, судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року, виходячи зі стажу роботи на посаді судді 30 років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 19.02.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно довідки ТУ ДСА України у Чернігівській області № 03/36-717 від 20.02.2020 року в розмірі 70 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із 30 років стажу роботи на посаді судді, та здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Так, судом встановлено, що на виконання рішення суду 02.11.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшов звіт, у якому відповідач повідомив (та надав відповідні докази), що на виконання рішення суду від 31.08.2022, позивачу з 19.02.2020 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки ТУ ДСА України у Чернігівській області №03/36-717 від 20.02.2020 у розмірі 70% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із 30 років стажу роботи на посаді судді. Розмір пенсії відповідно до рішення суду з 19.02.2020 становить 77689,92 грн з 01.12.2022 пенсія буде виплачуватися відповідно до рішення суду. Доплата за період з 19.02.2020 по 30.11.2022 складає 740924,56 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.11.2022, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2023, судом прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі №620/4019/22.

Вважаючи, що рішення суду від 31.08.2022 у справі №620/4019/22 виконано не у повному обсязі позивач звернувся до суду з відповідною заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства (надалі також - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У частині другій статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Так, відповідно до ч.1 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (ч.3 ст.383 КАС України).

Згідно частини 4 згаданої статті заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.

Суд зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Отже процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

У той ж час, суд зазначає, що у силу вимог статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Так, судом встановлено, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 19.02.2020, на підставі довідки ТУ ДСА України у Чернігівській області від 20.02.2020 №Ф03/36-717 в розмірі 70% суддівської винагороди судді, якій працює на відповідній посаді, виходячи із 30 років стажу роботи на посаді судді.

Натомість, сума заборгованості, яка виникла внаслідок проведеного перерахунку стягувачу відповідачем не виплачена. Вказана доплата щомісячного довічного грошового утримання на виконання вказаного рішення суду, як зазначає відповідач, склала 740924,56 грн та буде виплачена за окремою бюджетною програмою у порядку черговості.

Суд зазначає, що специфіка категорії справ, до якої належить дана справа, полягає у залежності проведення виплат від бюджетних асигнувань на відповідні цілі з Державного бюджету України. У даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не є розпорядником бюджетних коштів.

На переконання суду, невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області в частині виплати заборгованості, яка виникла внаслідок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання при виконанні судового рішення, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а (К/9901/1598/18), від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а (К/9901/12146/18).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а (2-а/310/32/17) дійшов висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування, коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Зважаючи на вказане, виконання рішення суду в частині виплати заборгованості перерахованої суми доплати залежатиме від виділення Пенсійним фондом України та іншими розпорядниками необхідних відповідачу коштів.

Також, Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 по справі 560/523/19, розглянувши аналогічне питання судового контролю, зазначає, що за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду України встановленого порядку виконання судового рішення, рішення судів щодо накладення штрафу на керівника Головного управління за результатами розгляду звіту про виконання судового рішення є передчасними, оскільки це жодним чином не захищає право особи на отримання належних їй коштів. Верховний Суд вважає, що відповідач в особі керівника Головного управління вжив конкретні заходи з метою виконання рішення суду. Фактична ж невиплата нарахованих коштів зумовлена тим, що бюджетні кошти, які виділяються на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на виконання таких рішень в порядку черговості. З огляду на це, Верховний Суд постановою від 23.04.2020 по справі №560/523/19 скасував постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 в частині накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України за результатами розгляду звіту. Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі № 420/70/19 та від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а дійшов аналогічного висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Крім того, як зазначено вище, судом, ухвалою від 10.11.2022, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2023, було прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі №620/4019/22.

Таким чином, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 відповідали приписам зазначеного судового рішення і підстави для визнання їх протиправними відсутні.

На момент розгляду вказаної заяви, судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Враховуючи наведене, та зважаючи на встановлені обставини та наявні докази, що в сукупності дають за можливе встановити, що рішення суду в частині проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 на час постановлення даної ухвали виконане та щомісячне довічне грошове утримання виплачується стягувачу в повному розмірі, а в частині невиплаченої заборгованості, що утворилась в сумі 740924,56 грн внаслідок проведеного перерахунку відсутні підстави для висновку щодо свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення. Таким чином, суд вважає, що підстави визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, відсутні .

Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, на підставі статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», при виплаті заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 30.11.2022 в розмірі 740 924,56 грн здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини цього доходу у зв`язку з порушенням строків його виплати, то суд зазначає таке.

Вказана компенсація не пов`язана з виконанням рішення суду у справі №620/4019/22, її нарахування та виплата має окремі правові та фактичні підстави, які не були предметом розгляду у даній справі. Отже, позивач помилково пов`язує нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу з виконанням рішення суду у цій справі та проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Питання порядку та умов виплати компенсації втрати частини цього доходу у зв`язку з порушенням строків його виплати відповідно до статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не було поставлено на вирішення суду у справі №620/4019/22 та судом не розглядалось. Відтак, такі обставини не входили в предмет доказування у даній справі та не стосуються порядку виконання прийнятого судового рішення, а фактично складають окремий самостійний предмет позову.

Враховуючи наведене, позивачем не доведено та судом не встановлено обставин вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернігівській області протиправних дій чи бездіяльності у частині виконання рішення суду по справі №620/4019/22 щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини цього доходу у зв`язку з порушенням строків його виплати.

Суд зауважує, що незгода з ненарахуванням та невиплатою компенсації втрати частини цього доходу у зв`язку з порушенням строків його виплати є підставою для звернення до суду з новим позовом, а не застосуванням норм статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність залишення поданої позивачем заяви без задоволення.

Керуючись статтями 241-242, 248, 371, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23.11.2023.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА