Справа № 569/13486/23
Суддя: Левчук О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В.,

за участі секретаря судового засідання Янка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради

про скасування постанови

учасники справи у судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у якому просить скасувати постанову серії RVN №017894 від 23.06.2023 відносно нього про накладання адміністративного стягнення в розмірі 680 гривень, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (фотозйомки) за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.06.2023 інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в режимі фотозйомки серії RVN №002360. Відповідно до постанови, позивачем нібито було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 22.06.2023 о 14:54:22 за адресою вулиця Гетьмана Мазепи, 12, м. Рівне, Рівненська область, позивач, будучи особою, яка керувала автомобілем (водієм) Skoda Superb, д.н.з., НОМЕР_1 порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території та створює перешкоду дорожньому руху, чим порушив п. 15.9. "и" ПДР України та ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вимір здійснено ручним лазерним світловіддалеміром BOSCH GLM 500. Фотозйомка (відеозапис) проводився спецзасобом марки Samsung SM-A235/DSN. Зазначає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та недоведеним, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Представником Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради подано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначають, що транспортний засіб здійснив зупинку ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території та створював перешкоди дорожньому руху, чим порушив п. 15.9. "и" ПДР України та ч. 3 ст. 122 КУпАП. На фотознімках видно, що відстань між виїздом з прилеглої території та транспортним засобом становить менше 10 м. Зазначає, що оскаржувана постанова винесена посадовою особою з дотриманням вимог діючого законодавства.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої ОСОБА_1 повністю заперечує стосовно доводів, викладених відповідачем у відзиві, з огляду на те, що останнім не надано належних та допустимих доказів його вини у скоєнні адміністратиного правопорушення, на підтвердження чого до відповіді долучає флешнакопичувач з фото та відеофайлами. Вказує, що його автомобіль був припаркований в зоні дії інформаційно-вказівного знаку 5.42.1 - місце для стоянки, під яким знаходилася табличка до дорожнього знаку 7.6.1, якою показується порядок стоянки автомобілів, у даному випадку боком до проїзної частини. Стверджує, що будь-яких інших дорожніх знаків, у тому числі й тих, що могли б вказувати на припинення дії дорожнього знаку 5.42.1 не розташовано. Звертає увагу, що з долучених до відзиву ксерокопій фотокарток не можливо зрозуміти від якої частини автомобіля й до якого об`єкту здійснювався вимір, відповідно до якого інспектор з паркування дійшов висновків, викладених у постанові.

Позивач в судове засідання не з`явився, 23.11.2023 подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 17.11.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляду справи без їхньої участі, у задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до постанови серії RVN №002360 від 23.06.2023 слідує, що 22.06.2023 о 14:54:22 за адресою вулиця Гетьмана Мазепи, 12, м. Рівне, Рівненська область, позивач, будучи особою, яка керувала автомобілем (водієм) Skoda Superb, д.н.з., НОМЕР_1 порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території та створює перешкоду дорожньому руху, чим порушив п. 15.9. "и" ПДР України та ч. 3 ст. 122 КУпАП, до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

За змістом частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За змістом ч. 3 ст. 122 КУпАП порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, задля висновку про наявність в діях особи складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме - порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху, посадова особа, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, має пересвідчитись в тому, що порушення правила зупинки потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі ПДР).

Відповідно до підпункту "и" пункту 15.9 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Суд зазначає, що належним доказом правопорушення, вчинення якого інкримінується позивачу по справі, є замір відстані на місці вчинення правопорушення.

Саме така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 760/3696/16-а .

Проте суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові не зазначені відомості про результати проведених замірів та відповідно відстань від виїзду з прилеглої території до місця зупинки автомобіля позивачем.

Крім того, із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що фотофіксація в кількості чотирьох фото була здійснена відповідачем з різних ракурсів. Однак суд зазначає, що з оглянутих фото, наданих відповідачем, слідує, що інспектор здійснює вимір лазерним далекоміром Bosch GLM 500 біля задньої частини автомобіля, проте з таких фото достовірно не можливо встановити від якої частини автомобіля й до якого об`єкту здійснювався замір відстані, відповідно до якого інспектор з паркування дійшов висновків, викладених у постанові.

Таким чином, відповідачем в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження проведеного заміру відстані від автомобіля, який 22.06.2023 зупинив позивач до виїзду з прилеглої території та не спростовано доводів позивача з цього приводу.

Крім того, слід вказати, що з долучених відповідачем до відповіді на відзив фото та відеоматеріалів судом встановлено, що автомобіль позивача був припаркований в зоні дії інформаційно-вказівного знаку 5.42.1 - місце для стоянки, під яким знаходилася табличка до дорожнього знаку 7.6.1, порядок стоянки автомобілів - боком до проїзної частини. При цьому будь-яких інших дорожніх знаків, у тому числі й тих, що могли б вказувати на припинення дії дорожнього знаку 5.42.1 не розташовано.

Суд наголошує, що в силу приписів ч.2 ст. 77 КАС України на відповідача покладений тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, однак надані докази на підтвердження факту порушення позивачем правила зупинки, що потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху є недостатніми.

В даному контексті також слід зазначити, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/1-а.

На переконання суду відповідач не довів факт скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та правомірність його притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що достовірність змісту оскаржуваної постанови, а відповідно питання наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП є недоведеними.

Враховуючи те, що відповідач не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому позов слід задовольнити шляхом скасування оскаржуваної постанови, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради на користь позивача витрат по сплаті судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 241-245, ст. 250, 286 КАС України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії RVN №017894 від 23.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень 00 копійок, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Департамент муніципальної варти Рівненської міської ради (м. Рівне, вул. Ст. Бандери, 44, ).

Повне судове рішення складене та підписане 24.11.2023.

Суддя Левчук О. В.