Справа № 148/1816/23
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1816/23
Провадження №2-а/148/26/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 листопада 2023 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання протиправною та скасування постанови № 906 від 14.06.2023 про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання протиправною та скасування постанови № 906 від 14.06.2023 про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивований тим, що 14.06.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 - підполковником ОСОБА_5, складено постанову про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №906 за справою про адміністративне правопорушення від 14.06.2023, на адресу позивача направлено не було, натомість 05.09.2023 на адресу позивача надійшов лист з Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому містилась постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.08.2023 про стягнення зі ОСОБА_1 штрафу у розмірі 6800 грн.

До Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 06.09.2023 подано клопотання про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, з якими представник позивача ознайомився 08.09.2023 та встановив наявність постанови №906 від 14.06.2023, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Позивач звертає увагу на те, що оскаржувана постанова, а також зазначений у змісті постанови адміністративний протокол №Т/172 від 09.06.2023 були складені на ім?я ОСОБА_1 , в той час, коли усі ідентифікаційні дані особи щодо якої складено документи (дата народження, місце проживання, номер та серія паспорта та РОКПП), зазначено позивача, тобто ОСОБА_1 .

Тому, позивачем та його представником встановлено, що відомості про особу на яку складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності та, як результат, постанова, не відповідають дійсності, адже при їх складанні не вірно вказано прізвище особи яка підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушення.

З протоколу №T/172 від 09.06.2023 та постанови № 908 від 14.09.2023 вбачається, що правопорушення вчинив ОСОБА_1 , тоді як згідно паспорту громадянина України прізвище даної особи - ОСОБА_1 а відтак, протокол про адміністративне правопорушення та постанову складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а отже вважаються недійсними.

Окрім того, визначаючи підставу для притягнення до адміністративної відповідальності, відповідач у постанові зазначив наступне: «26.05.2023 військовозобов?язаному громадянину ОСОБА_1 було вручено повістку № 6220 відповідно до якої 01.06.2023 він повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження ВЛК. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про необхідність прибути 01.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_1, проігнорував даний виклик, та у зазначену дату не прибув. Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу», ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України».

З метою притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, 09.06.2023 начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_4 складено протокол №T/172 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 14.06.2023 на розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибув, хоча про час та дату слухання справи був повідомлений, під час складання 09.06.2023 на нього адміністративного протоколу №T/172 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 09.06.2023, винесено постанову № 906 від 14.06.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 3400,00 гривень».

Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Дійсно, 26.05.2023 складено та вручено повістку № 6220 згідно з якою позивачу повідомлено про необхідність з?явитися 01.06.2023 о 09:00 год., до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, згідно з медичним висновком №CAAH-84КТ-75РТ-Е923 від 31.05.2023, пацієнт ОСОБА_1 , через захворювання чи травму загального характеру, в період з 31.05.2023 по 02.06.2023 був тимчасово непрацездатним, у зв?язку з чим не міг прибути 01.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з епікризом №2282/130 від 14.06.2023, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в відділенні КН «Тульчинська центральна районна лікарня» з 12.06.2023 до 14.06.2023, з приводу гострого отруєння парами лакофарбових матеріалів, у зв?язку з чим не міг прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 на розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, ОСОБА_1 не мав фізичної можливості ні прибути на проходження ВЛК, ні на розгляд справи про адміністративне правопорушення 14.06.2023, а тому зазначені в оскаржуваній постанові обставини справи не відповідають дійсним подіям, та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене вище, позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №906 від 14.06.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Згідно постанови № 906 від 14.06.2023 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - підполковника ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає (зареєстрований), за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., (а.с. 7, 8).

Постановою ВП № 72580649 від 24.08.2023, начальником Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бешлегою О.І. відкрито виконавче провадження, на підставі постанови №906 від 14.06.2023 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1, про стягнення з боржника ОСОБА_1 штрафу у розмірі 6800 грн., (а.с. 10).

Згідно з медичним висновком №CAAH-84КТ-75РТ-Е923 від 31.05.2023, пацієнт ОСОБА_1 , через захворювання чи травму загального характеру, в період з 31.05.2023 по 02.06.2023 був тимчасово непрацездатним (а.с. 11).

Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , та копії картки платника податків, встановлено, що правильним прізвищем позивача є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).

Згідно з епікризом №2282/130 від 14.06.2023, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в відділенні КН «Тульчинська центральна районна лікарня» з 12.06.2023 до 14.06.2023, з приводу гострого отруєння парами лакофарбових матеріалів (а.с. 12).

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно ст. 256 КУпАП визначені вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У постанові № 906 від 14.06.2023 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1, неправильно вказано прізвище особи, відносно якої складено протокол, а саме: « ОСОБА_1 », однак, згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , та копії картки платника податків, встановлено, що правильним прізвищем позивача є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).

Протокол про адміністративне правопорушення є доказом вчинення правопорушення, однак складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, адже не вірно вказані відомості про особу яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: не вірно зазначено прізвище порушника, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за зазначеним протоколом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 210-1 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчиненого в особливий період.

У постанові № 906 від 14.06.2023, зазначено, що ОСОБА_1 належним чином був повідомленим по необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 01.06.2023. Однак відповідно до медичного висновку №CAAH-84КТ-75РТ-Е923 від 31.05.2023, пацієнт ОСОБА_1 , через захворювання чи травму загального характеру, в період з 31.05.2023 по 02.06.2023 був тимчасово непрацездатним, у зв?язку з чим позивач не міг прибути 01.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, відповідно до епікризу №2282/130 від 14.06.2023, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в відділенні КН «Тульчинська центральна районна лікарня» з 12.06.2023 до 14.06.2023, з приводу гострого отруєння парами лакофарбових матеріалів.

Згідно абз. 3 ч. 9 ст. 29 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України) для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори», Поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки), які підтверджені відповідними документами (довідками), визнаються: хвороба.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач, постанова № 906 від 14.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП винесена з порушенням норм чинного законодавства, а за наслідком є неправомірною, а також те, що відповідач не скористався правом регламентованим ст. 162 КАС України та не подав відзив на позовну заяву, тому суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 210-1, 288, 292, 293 КУпАП, ст. 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 906 від 14.06.2023, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає (зареєстрований) за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: