Справа № 200/2197/23
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 листопада 2023 року

м. Київ

справа №200/2197/23

адміністративне провадження № К/990/37019/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 30 та 31 травня, 16 серпня 2023 року, а також рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 200/2197/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання відмови протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради (далі - відповідач), в якому просив:

- "визнати протиправною відмову відповідача, оформлену у вигляді листа № 03-24/1173 від 15.05.2023, надати реквізити для сплати адміністративного збору як доступ до послуги;

- визнати протиправною відмову відповідача набрати та зареєструвати заяву позивача про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування), доставлену особисто позивачем 15.05.2023 за адресою АДРЕСА_1 в ЦНАП та до відділу ведення реєстру територіальної громади, складеної позивачем за формою бланку (Додаток 8 до Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)), затвердженої постановою КМУ №265 від 07 лютого 2022 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в реєстрації місця проживання позивача у будинку Л-1 за адресою: АДРЕСА_2 , оформленого у вигляді листа № 03-24/1173 від 15.05.2023;

- визнати протиправною відмову відповідача визнати житлове право та зареєструвати місце проживання позивача у житловому будинку АДРЕСА_3 територіальна громада, після введення будинку в експлуатацію 28.03.2022 шляхом реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ІУ58;

- зобов`язати відповідача зареєструвати місце проживання позивача у будинку Л-1 за адресою: АДРЕСА_2 громада, з одночасним зняттям із попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування);

- стягнути з відповідача на користь позивача 500 000 (п`ятсот тисяч) грн у відшкодування моральної шкоди, які перерахувати на рахунок для підтримки ЗСУ, за реквізитами: Банк: Національний банк України, МФО 300001, Рахунок № UA0992708, , Отримувач: Національний банк України."

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року заявлений ОСОБА_1 відвід судді Христофорову А.Б. визнано необґрунтованим та в порядку встановленому частиною першою статті 31 КАС України заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано до відділу документального забезпечення і діловодства Донецького окружного адміністративного суду для визначення судді щодо вирішення питання про відвід судді Христофорова А.Б.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Христофорова А.Б. справі № 200/2197/23 відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року, зокрема, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Гребінківської міської ради в оформленні та реєстрації заяви ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідно до постанови КМУ №265 від 07 лютого 2022 року;

- зобов`язано Виконавчий комітет Гребінківської міської ради прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 щодо реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про адміністративні послуги»;

- в решті позовних вимог відмовлено;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 578 гривень 67 копійок;

- стягнути з Виконавчого комітету Гребінківської міської ради на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 715 гривень 73 копійки.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні від 31 липня 2023 року у справі № 200/2197/23 задоволено частково. Виправлено допущену в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі №200/2197/23 описку та 27-й абзац мотивувальної частини викладено в наступній редакції: «Як зазначено позивачем у позові, 15.05.2023 року він відвідав відділ ЦНАП Гребінківської міської ради щодо отримання послуги про реєстрацію місця проживання по АДРЕСА_2 , з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). Однак, ЦНАП Гребінківської міської ради заяву позивача про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) не прийнято».

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року змінено. В абзаці п`ятому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року слова і цифри «судовий збір у розмірі 3578 (три тисячі п`ятсот сімдесят вісім) гривень 67 копійок» замінено словами і цифрами «судовий збір у розмірі 1717 (одна тисяча сімсот сімнадцять) гривень 76 копійок». В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року залишено без змін.

06 листопада 2022 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 30 та 31 травня, 16 серпня 2023 року, а також рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі №200/2197/23.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Предметом оскарження у цій справі є ухвали суду першої інстанції про визнання необґрунтованим заявленого позивачем відводу судді, відмову у задоволенні заяви про відвід судді, про відкриття провадження у справі в частині відстрочення сплати судового збору, а також ухвала про часткове задоволення заяви позивача про виправлення описки у рішенні суду.

Зазначені ухвали відсутні у переліку ухвал, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, установленому частиною другою статті 328 КАС України.

Ураховуючи те, що у частині другій статті 328 КАС України наведений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскаржувані ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 30 та 31 травня, 16 серпня 2023 року касаційному оскарженню не підлягають.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 30 та 31 травня, 16 серпня 2023 року у справі № 200/2197/23 необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 200/2197/23, Суд виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року N 1402-VIII.

Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).

Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є: справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

У цій справі суд першої інстанції, урахувавши вимоги статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що доводи скаржника фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування норм чинного законодавства. Проте передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, скаржником у касаційній скарзі не зазначені, що виключає можливість перегляду справи судом касаційної інстанції та, відповідно, перевірки інших доводів касаційної скарги.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не вказав випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд також ураховує позицію, висловлену Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 200/2197/23 необхідно відмовити.

З огляду на зазначене клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору Судом не вирішується.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 30 та 31 травня, 16 серпня 2023 року, а також рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі №200/2197/23.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

В.М. Соколов