Справа № 500/5396/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5396/23

23 листопада 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24.02.2023 №б/н, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з одного виду пенсії на інший у зв`язку з втратою годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити позивачу з 16.02.2023 пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її прізвище при народженні « ОСОБА_3 », після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ». У 2023 році чоловік заявниці - ОСОБА_2 , помер, з огляду на що, керуючись статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернулась із заявою про переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника як дружину померлого, яка є непрацездатною.

Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (за принципом екстериторіальності) від 24.02.2023 №б/н позивачці відмовлено у переведенні на інший вид пенсії (по втраті годувальника), оскільки в наданих суб`єкту владних повноважень документах наявні розбіжності в імені померлого годувальника, а саме: у свідоцтві про шлюб позивачки з померлим чоловіком, ім`я останнього зазначено як « ОСОБА_5 », а у всіх інших його документах, чоловік значився як « ОСОБА_6 ».

Водночас позивач вказує, що нею підтверджено факт перебування з 23.11.1967 по 14.02.2023 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 належними та достатніми доказами, з огляду на що вважає відмову відповідача 1 протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що звернулась із даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 28.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

08.09.2023, через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача 2 - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зі змісту якого слідує, що відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про проведення перерахунку пенсії «перехід на інший вид пенсії», а саме на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом «екстериторіальності» структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, рішенням якого відмовлено позивачу у переведенні на інший вид пенсії оскільки згідно представлених суб`єктом владних повноважень документів виявлено розбіжності у імені її померлого чоловіка (годувальника) (арк. справи 22-28, 29-42).

15.09.2023, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача 1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зі змісту якого слідує, що відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач звернувся із заявою від 16.02.2023 про перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовлено позивачу у задоволенні її заяви, оскільки позивачем в підтвердження родинних стосунків з померлим годувальником надано документи із розбіжностями в частині імені чоловіка (арк. справи 43-45).

Інших заяв по суті спору станом на винесення судового рішення, на адресу суду не надходило.

Суд зазначає, що розгляд даної судової справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючої судді у даній справі у відпустці, в порядку черговості.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів судової справи, позивач - ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. справи 6).

23 листопада 1967 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, прізвище громадянки « ОСОБА_3 » після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 », ім`я громадянина « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 23.11.1967 (арк. справи 7).

Відповідно до наданого суду Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.02.2023, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 (арк. справи 8).

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі у заявах по суті, позивач ОСОБА_1 , звернулась із заявою від 16.02.2023 до відповідача 1 з проханням перевести її на інший вид пенсії, а саме: на пенсію у разі втрати годувальника.

Для прийняття рішення за результатами поданої 16.02.2023 заяви за принципом «екстериторіальності» структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, рішенням якого від 24.02.2023 6784/03-16 (арк. справи 14) відмовлено позивачу у переведенні на інший вид пенсії, мотивуючи тим, що заявниця до заяви про перехід на інший вид пенсії додала свідоцтво про шлюб у якому зазначено прізвище та ім`я чоловіка ОСОБА_8 , в той час як в решті наданих документів, в тому числі свідоцтві про смерть, ім`я та прізвище померлого - ОСОБА_2 .

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

В частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено види пенсійних виплат, а саме: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особа, яка має право на різні види пенсій (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначають один з цих видів пенсій за її вибором. Виплати ж спеціальних видів пенсій (наукових, військових, пенсій чорнобильцям тощо) регулюються окремими спеціальними законами.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду

Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, зокрема, дітям померлого годувальника, які не досягай 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також визначено, що члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - це особи, які досягай встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Як слідує з матеріалів справи, позивач 22.08.1945 року народження, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16.02.2023 вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про проведення перерахунку пенсії «перехід на інший вид пенсії», а саме на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно пункту 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

При цьому, відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє, зокрема, копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Суд встановив, що 23 листопада 1967 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, прізвище громадянки « ОСОБА_3 » після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 », ім`я громадянина « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 23.11.1967 (арк. справи 7).

Відповідно до наданого суду Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.02.2023, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 (арк. справи 8).

Також, відповідно до вкладки трудової книжки, водійського посвідчення, довідки виконавчого комітету Заліщицької міської ради Тернопільської області, вказано « ОСОБА_2 » (арк. справи 8, 10, 11, 13).

Таким чином, суд встановив, що між поданими позивачем до відповідача документами для переведення на пенсію у разі втрати годувальника містяться розбіжність, а саме ім`я померлого годувальника чоловіка у свідоцтві про шлюб значено « ОСОБА_5 », а у поданому свідоцтві про смерть значиться « ОСОБА_6 ».

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що за результатами заяви щодо переведення позивача пенсію у разі втрати годувальника, Пенсійний фонд зафіксував відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 виявлені розбіжності (невідповідності) у поданих документах, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для призначення такої пенсії позивачу, так як Пенсійний фонд не наділений правом усунення таких розбіжностей, зокрема шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення. В даному випадку щодо встановлення правильності записів прізвища позивача у актах цивільного стану, а саме: у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_1 від 23.11.1967, складеного на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 14.02.2023, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Так, відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VI.

Згідно статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VI, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

В свою чергу, часиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VI визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Пунктом 1.7. Правил визначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються місцевими загальними судами, а отже, такі факти, не можуть бути встановлені в ході розгляду даної справи Тернопільським окружним адміністративним судом.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Поряд з цим, суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторного звернення до органів пенсійного з приводу переведення на інший вид пенсії, в тому числі після усунення розбіжностей у первинних документах щодо імені померлого годувальника, чи встановлення родинних зв`язків.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами статті 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідачі: - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, );

Головуючий суддя Мірінович У.А.