Справа № 476/536/23
Суддя: Чернякова Н. В.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 476/536/23
Провадження № 2-а/476/2/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 року смт. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

11.07.2023 року представник позивача Котенко І.О. звернулася в суд з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що 19.06.2023 року поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Миколаївській області сержантом поліції Щуровою Н.О. винесено постанову серії БАБ 549781 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 3400 грн.

Вважає зазначену постанову протиправною, незаконною і такою, що підлягає скасуванню. З обставинами викладеними в постанові позивач не погоджується, оскільки керував не завантаженим транспортним засобом Renault Premium 460 DXI д/н НОМЕР_1 без причепа марки Schmitz Ski24 д/н НОМЕР_2 , порушення ним Правил дорожнього руху належним чином не підтверджено.

Посилаючись на викладене просила суд скасувати постанову серії БАБ 549781від 19.06.2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

23.08.2023 року ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області відкрито провадження у справі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не з`явився, 05.09.2023 року до суду подав відзив на позовну заяву. Проти задоволення позову заперечив та вказав, що поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції правомірно винесено постанову серії БАБ 549781від 19.06.2023 року, оскільки позивач в порушення п. 2.1а Правил дорожнього руху України керував автомобілем Renault Premium 460 DXI д/н НОМЕР_1 з причепом марки Schmitz Ski24 д/н НОМЕР_2 на автодорозі Н-14 235 км, не маючи права керування даним транспортним засобом відповідної категорії СЕ. Позивач заперечує факт особистого керування ним вищевказаним транспортним засобом з напівпричепом. Однак, в бланку постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ 549781від 19.06.2023 року чітко вказана марка, модель та державний номерний знак напівпричепа, що унеможливлює фіксацію таких даних без документів на транспортний засіб. В підтвердження факту керування даним напівпричепом ОСОБА_1 надає в додатки копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Schmitz Ski24 д/н НОМЕР_2 , в якому вказана категорія з якою дозволено керувати даним транспортним засобом, а саме СЕ.

На підставі викладеного, вважаючи позов необґрунтованим, просив суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно п.п. 8, 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію», що набув чинності 07.11.2015 року, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена законодавством України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи 19.06.2023 року поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Миколаївській області сержантом поліції Щуровою Н.О.винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №549781про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно вказаної постанови 19.06.2023 року о 20:15 годині ОСОБА_1 на автомобільній дорозі Н-14 235 км БП Колос керував автомобілем Renault Premium 460 DXI д/н НОМЕР_1 з причепом марки Schmitz Ski24 д/н НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом з напівпричепом, так як не мав посвідчення водія відповідної кетегорії СЕ, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена законодавством України.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Належними є докази, які містять інформацію відносно предмета доказування. Предметом же доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду певної справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови від 19.06.2023р. серії БАБ № 549781 стало порушення ОСОБА_1 вимог п.2.1а ПДР України (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом відповідної категорії), що є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Саме такий склад правопорушення зазначено у спірній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та саме за це до нього застосовано штрафні санкції, передбачені ч.2 ст.126 КУпАП.

Між тим, відповідно до ст.31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, а також застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено те, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання ПДР.

Отже, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність (відсутність) адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, а також інші обставини, встановлюються, серед іншого, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису або ж засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими визначеними законодавством доказами.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-яких належні, допустимі, достовірні та достатні докази (у тому числі відео- та/або фотоматеріалів) на підтвердження факту скоєння позивачем правопорушення, вказаного у постанові від 19.06.2023р. серії БАБ № 549781, та, відповідно, законності дій щодо її складення.

Оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення останнім правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним та достатнім доказом вчинення особою порушення. Така постанова по своїй правовій природі є актом індивідуальної дії (рішеннями суб`єкта владних повноважень) стосовно наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушень. Візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками Департаменту ПП може бути доказом у справі виключно у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 14.02.2019р. у справі №127/163/17-а та від 26.04.2018р. у справі №338/1/17.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові від 08.07.2020р. у справі № 177/525/17 зазначив, що сам факт визнання особою вини у порушенні, на що, зокрема, посилається відповідач і в даній справі, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

У постанові серії БАБ № 549781 від 19.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого посадовими особами Департаменту ПП здійснювалася фіксація відповідного правопорушення за участю позивача.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не надано жодних доказів та відповідно не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідачем не спростовано доводи позивача, відеозапис з місця події до суду не надано, суд вважає, що вина останнього не доведена, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід скасувати, провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 247, 251, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 72-74, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову винесену поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Миколаївській області сержантом поліції Щуровою Н.О. серії БАБ 549781 від 19.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 3400 (трьох тисяч чотириста) грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 17.11.2023 року.

Суддя Н.В. Чернякова