Справа № 400/3086/23
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/3086/23

Місце прийняття ухвали суду 1 інстанції:

м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:

15.09.2023 року;

Суддя І інстанції: Біоносенко В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

29.03.2023 року ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті з 01.10.2022 року щомісячної доплати до пенсії у сумі 2000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату з 01.10.2023 року щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.10.2022 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.10.2022 року щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Зазначене рішення суду в апеляційному порядку не оскаржено та набрало законної сили 30.05.2023 року.

06.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в адміністративній справі №400/3086/23 в частині виплати щомісячної доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» та встановити Управлінню строк для подання звіту про виконання судового рішення у цій справі.

Вказані вимоги обґрунтовано фактичним не виконанням судового рішення в частині покладеного на Управління обов`язку щодо проведення виплати доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року задоволено клопотання позивача.

Суд встановив судовий контроль, поклавши на Головне управління ПФУ в Миколаївській області зобов`язання подати протягом двох місяців з моменту набрання законної сили цієї ухвали по справі №400/2230/23 звіт про виконання судового рішення в частині виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 року №713.

Посилаючись на принцип обов`язковості судового рішення, яке набрало законної сили, а також ту обставину, що фактично рішення у даній справі в частині виплати позивачу доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, відповідач не виконує, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових обставин, передбачених статтею 382 КАС України, для встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням статті 382 КАС України та обставинам справи і помилково не враховано, що судовий контроль являється спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, який має спеціальну мету та полягає у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню судового рішення та фактичному відновленню порушених прав позивача.

Апелянт зазначає, що встановлення судового контролю в адміністративній справі має ґрунтуватись на переконливих та достеменних фактах ухилення відповідача від виконання судового рішення, які, в свою чергу, мають бути підтверджені відповідними доказами.

Посилаючись на ту обставину, що на виконання судового рішення в даній адміністративній справі Управління провело перерахунок раніше призначеної пенсії позивача, перевірило правові підстави для доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, а також врахувало відсутність покладеного на Управління судовим рішенням обов`язку з виплати спірної доплати у разі перевищення пенсією максимального розміру, апелянт наполягає на повній необґрунтованості висновків суду щодо не виконання відповідачем рішення та наявності підстав для застосування заходів контролю в адміністративній справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами частин 2, 3 статті 14 КАС України, згідно яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення щодо обов`язковості судових рішень містять норми статті 370 КАС України.

Апеляційний суд враховує, що у цій справі в судовому порядку підтверджено право позивача на щомісячну доплату до пенсії у сумі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року.

На звернення позивача, у листі від 20.07.2023 року №14077-13528/Ч-02/8-1400/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомило, що на виконання рішення, ухваленого в адміністративній справі №400/3086/23, відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2022 року, з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року.

Управління зазначило, що, з огляду на те, що пенсія позивача була раніше перерахована на виконання рішення суду від 17 січня 2022 року по справі №400/10087/21 без її обмеження максимальним розміром, на виконання рішення від 28 квітня 2023 року розмір пенсії пенсійної виплати не змінився, але змінились складові пенсії.

На підтвердження наведених у листі обставин Управління надало виписку з пенсійної справи № про перерахунок пенсії.

Отже, з урахуванням повідомлених Управлінням обставин, які також відповідачем не заперечуються, фактично під час проведення перерахунку пенсії доплату, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року, Управління не включило та вказана доплата до пенсії залишається не виплаченою позивачу.

При цьому, посилання Управління на виконання судового рішення по справі №400/10087/21, тобто в іншій адміністративній справі, не спростовує факту не проведення доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року і право на яку встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили в цій адміністративній справі та є обов`язковим для виконання відповідачем.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частинами 2, 3 вказаної статті адміністративного процесуального законодавства передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно із частиною 7 цієї статті сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Таким чином, вказаними положеннями КАС України регламентовано право суду зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови, а саме невиконання рішення суду.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява №60750/00, від 20липня 2004року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14, 370 КАС України.

Фактичне (не у повному обсязі) не виконання рішення суду, що набрало законної сили, є достатньою правовою обставиною для застосування судом заходів судового контролю.

У зв`язку із чим, факт не виконання у повному обсязі рішення суду на момент звернення позивача із заявою в порядку статті 382 КАС України підтверджує обставини для встановлення судом судового контролю в адміністративній справі та правильність висновків суду першої інстанції про прийняття заяви до розгляду.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, оскільки рішення суду у цій справі фактично залишається не виконаним, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність обставин для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

З огляду на викладене, висновки суду відповідають нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв