Справа № 620/17004/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Костюк Л.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Височанській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі за заявою Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявами про заміну боржника у виконавчому документі, в яких просило суд замінити Боржника у постановах про накладення штрафу, прийнятих у виконавчому провадженні № 70111024 від 12.12.2022, від 03.01.2023 про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн, у розмірі 10200,00 грн з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на його правонаступника Державну інспекцію архітектури та містобудування України.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року заяви представника Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва про заміну Боржника у виконавчому провадженні - задоволено.

Замінено Боржника Державну архітектурно-будівельну інспекцію України () на правонаступника - Державну інспекцію архітектури та містобудування України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ) у виконавчих документах - постановах про накладення штрафу від 12.12.2022 та від 03.01.2023, винесених в межах виконавчого провадження № 70111024.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Державна інспекція архітектури та містобудування України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі вказано про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що норми, які регулюють процедуру заміни сторони виконавчого провадження, спрямовані на примусове виконання саме судового рішення, яке набрало законної сили. Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує Боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності Боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Отже несплата Боржником постанови про накладення штрафу є підставою для відкриття виконавчих проваджень за відповідними постановами державного виконавця, які підлягають виконанню в порядку, передбаченому законодавством, однак наведене не може бути підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавче провадження за № 70111024 від 20.10.2022 завершено. Таким чином, судом першої інстанції не надано оцінку тому факту, що на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони у виконавчому провадженні, як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Відзиви Сторін, Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва на апеляційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України до суду апеляційної інстанції не надходили, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Відповідача (Державної інспекції архітектури та містобудування України), перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просив:

- визнати відмову Відповідача щодо невиплати лікарняних згідно дублікату листка непрацездатності серії АДЧ № 919399, викладену у листі від 29.07.2021 за № 40-704-(90-9)/2750-21, протиправною;

- зобов`язати Відповідача прийняти рішення щодо виплати Позивачу лікарняних згідно листка непрацездатності серії АДЧ № 919399.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року, яке набрало законної сили 28 лютого 2022 року, адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправною відмову Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо виплати ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності відповідно до дубліката листка непрацездатності серії АДЧ № 919399 від 16.12.2020, викладену у листі від 29.07.2021 за № 40-704-(90-9)/2750-21.

Зобов`язано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України прийняти рішення про виплату ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності відповідно до дубліката листка непрацездатності серії АДЧ № 919399 від 16.12.2020.

Додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року, яке набрало законної сили 01 червня 2022 року, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задоволено.

Ухвалено додаткове рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

19 вересня 2022 року Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи № 620/17004/21.

20.10.2022 Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 70111024, Боржником у якій визначено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України ().

12.12.2022 та 03.01.2023 Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції у межах виконавчого провадження № 70111024 прийнято постанови про накладення на штрафу, якими на Боржника (Державну архітектурно-будівельну інспекцію України) накладено штрафи в сумі 5100,00 грн та 10200,00 грн відповідно, за невиконання без поважних причин рішення суду (Т. 2, а.с. 70-71, 79-80).

Оскільки Державна архітектурно-будівельна інспекція України припинена з 06.03.2023, Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва звернулося до суду першої інстанції із заявами про заміну Боржника у виконавчому документі.

Задовольняючи Управлінню Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва заяву про заміну Боржника у виконавчих документах - постановах про накладення штрафу від 12.12.2022 та від 03.01.2023, винесених в межах виконавчого провадження № 70111024, суд першої інстанції виходив з того, що функції Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо відшкодування коштів перейшли до його правонаступника - Державної інспекції архітектури та містобудування України, так як Державна архітектурно- будівельна інспекція України () з 06 березня 2023року ліквідована, що підтверджується записом № 026047267.

Колегія суддів, дослідивши заяву Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва та зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 11.04.2013 року у справі «Вєренцов проти України» зазначив, що саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування.

У рішенні від 09.01.2013 року у справі «Олександр Волков проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив, що вимоги до «якості» закону визначають принцип законності, який частково співпадає з принципом верховенства права, одним з визначальних проявів якого є принципи «доброго врядування» і «належної адміністрації».

У контексті наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у ч. 1 ст. 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно приписів частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З аналізу наведених норм вбачається, що сторона виконавчого провадження заміняється внаслідок вибуття на правонаступника.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 № 218 «Про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» вирішено ліквідувати Державну архітектурно-будівельну інспекцію та утворити Державну сервісну службу містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 № 219 «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду» утворено Державну інспекцію містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Установлено, що забезпечення діяльності Державної інспекції містобудування у 2020 році здійснюється в межах видатків, передбачених Державній архітектурно-будівельній інспекції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 № 1340 «Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду» (далі - Постанова № 1340) зокрема, утворено Державну інспекцію архітектури та містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. При цьому вказаною постановою ліквідовано Державну інспекцію містобудування та Державну сервісну службу містобудування. Установлено, що забезпечення діяльності Державної інспекції архітектури та містобудування та заходи, пов`язані з ліквідацією Державної архітектурно-будівельної інспекції, у 2021 році здійснюються в межах видатків, передбачених Державній інспекції містобудування та Державній сервісній службі містобудування.

Згідно з п. 3 Постанови № 1340 основним завданням ДІАМ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 № 960 «Питання Державної інспекції архітектури та містобудування» постановлено погодитися з пропозицією Міністерства розвитку громад та територій про можливість здійснення Державною інспекцією архітектури та містобудування повноважень і виконання функцій з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

За інформацією із офіційного веб-ресурсу Міністерства розвитку громад та територій України з 16.09.2021 розпочала роботу Державна інспекція архітектури та містобудування.

Відповідно до абз. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів від 19.08.2015 № 671 «Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю» (далі - Постанова № 961, в редакції від 15.09.2021) органи державного архітектурно-будівельного контролю є правонаступниками прав та обов`язків Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення повноважень відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та продовжують здійснювати повноваження у сфері архітектурно-будівельного контролю після початку здійснення відповідних повноважень та виконання відповідних функцій Державною інспекцією архітектури та містобудування.

Відповідно до п. 1 Примірного Положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 671 орган державного архітектурно-будівельного контролю утворюється як структурний підрозділ Київської та Севастопольської міськдержадміністрації та як виконавчий орган сільської, селищної, міської ради (далі - орган держархбудконтролю). Орган держархбудконтролю з питань здійснення повноважень, передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», є підконтрольним ДІАМ.

20.05.2021 проведено державну реєстрацію створення Державної інспекції архітектури та містобудування України (), про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за № 000092252.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна архітектурно-будівельна інспекція України 06.03.2023 припинена (запис № 026047267).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 9901/348/19 зазначила, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому.

При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу.

Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270, особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому, можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва:

1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами)) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другого відповідача суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, як вірно вказав суд першої інстанції, функції Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо відшкодування коштів перейшли до його правонаступника - Державної інспекції архітектури та містобудування України, оскільки Державна архітектурно- будівельна інспекція України () з 06 березня 2023 року ліквідована, що підтверджується записом № 026047267.

Державною інспекцією архітектури та містобудування України в апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавче провадження за № 70111024 від 20.10.2022 завершено. Таким чином, судом першої інстанції не надано оцінку тому факту, що на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони у виконавчому провадженні, як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції від 03 січня 2023 року виконавче провадження № 70111024 закінчено.

Проте, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року у справі № 620/10854/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року, позов ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.01.2023 № 70111024, винесену Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою Аллою Миколаївною.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяв Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва про заміну Боржника у виконавчому провадженні № 70111024.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Державної інспекції архітектури та містобудування України, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Л.О. Костюк

О.М. Оксененко

Повний текст складено 23.11.2023 року.