Справа № 120/9304/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 р. Справа № 120/9304/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про визнання протиправною та скасування постанови начальника Державної установи "Вінницька установа покарань (№1)" Дудоладова А.А. від 14.02.2023, якою до позивача засудженого до довічного позбавлення волі накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач під час застосування до засудженого дисциплінарного стягнення не встановив та не врахував причини, обставини та мотиви вчинення порушення, поведінку засудженого, його пояснення щодо суті проступку а також те, що стягнення має відповідати тяжкості і характеру проступку. Позивач вказує, що вилучений у нього вай-фай модем не відноситься до переліку тих предметів та виробів, зберігання та застосування яких заборонено засудженими. Також позивач вважає, що сам розгляд матеріалів про застосування до нього дисциплінарного стягнення було проведено однобічно та з порушенням передбаченої ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України процедури, оскільки відповідачем не було забезпечено його право на захисника.

Таким чином вважаючи, що в його діях відсутній будь-який склад дисциплінарного проступку, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою захисту порушених, на його думку, прав та інтересів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 28.06.2023 дана справа розподілена судді Крапівницькій Н.Л.

Втім, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.07.2023 задоволено заяву судді Крапівницької Н.Л. про самовідвід від розгляду даної адміністративної справи №120/9304/23. Справу передано для повторного автоматизованого розподілу справ в порядку, встановленому ст.31 КАС України.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, проведеного 06.07.2023, визначено головуючого суддю по справі Слободонюка М.В.

Ухвалою від 11.07.2023 судом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Крім того, цією ухвалою встановлено відповідачу 15-ти денний строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу 3-денний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив.

10.08.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого останній просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що 30.01.2023 під час загального обшуку в камерному приміщенні де утримувався засуджений ОСОБА_1 , в напірнику від подушки було виявлено вай-фай модем марки «Huawei» без сім картки білого кольору, який, як підтвердив ОСОБА_1 , належить йому. Згідно акту комісійного обстеження планшетного комп`ютера, що належить позивачу, було виявлено, що останній використовував вилучений модем для незаконного користування мережею інтернет. Враховуючи, що вилучений вай-фай модем є радіоелектронним засобом, використання яких засудженим забороняється, тому його зберігання та використання позивачем є порушенням Правил внутрішнього трудового розпорядку, що тягне за собою притягнення до дисциплінарної відповідальності. З огляду на викладене відповідач вважає, що оскаржувана постанова начальника Державної установи "Вінницька установа покарань (№1)" Дудоладова А.А. від 14.02.2023 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани є законною та обґрунтованою.

Надалі, 25.08.2023 позивачем подано до суду клопотання про призначення йому адвоката з безоплатної правової допомоги. Окрім того позивач просив суд призупинити термін для подання відповіді на відзив.

Втім, ухвалою суду від 05.09.2023 дане клопотання позивача було залишене без задоволення.

Інших заяв по суті справи від сторін спору до суду не надходило.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 засуджений до довічного позбавлення волі та з 24.04.2006 по теперішній час відбуває покарання в Державній установі "Вінницька установа покарань (№1)".

30.01.2023 в камерному приміщенні № 227, де утримуються засуджені, було проведено загальний обшук, під час якого на спальному місці ОСОБА_1 в напірнику від подушки, який було приховано над дверима камери, було виявлено вай-фай модем марки «Huawei», без сім картки білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який, як підтвердив сам ОСОБА_1 , належить йому.

Згідно ату про комісійне обстеження планшетного комп`ютера від 02.02.2023, проведеного відповідною комісією відповідача, встановлено, що в наявному в позивача планшетному комп`ютері моделі «bq Aquaris M8, MAC: 18:F0:E4:D8:1E:5D» було виявлено порушення входу до мережі інтернет ОСОБА_1 , а саме вхід здійснювався в мережу через заборонений для зберігання та використання WI-FI роутер моделі «Huawei» Е8278 ІМЕІ НОМЕР_1 . При цьому зазначено, що засудженому послуги доступу до глобальної мережі Інтернет не надавались та заяв щодо користування Інтернет послугою не надходило.

За наслідками виявлено факту порушення порядку відбування засудженим покарання були складені відповідні матеріали дисциплінарного провадження та висновок службового розслідування від 07.02.2023, яким за зберігання забороненого предмета рекомендовано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Підготовлені матеріали були спрямовані на розгляд засідання дисциплінарної комісії ДУ "Вінницька установа покарань (№1)", що відбулось 14.02.2023.

Про проведення засідання дисциплінарної комісії засуджений ОСОБА_1 був письмово повідомлений 10.02.2023. Цим же повідомленням засудженому роз`яснено його права, передбачені статтею 135 КВК України.

За наслідками розгляду засідання дисциплінарної комісії установи 14.02.2023 з приводу розгляду питання про допущення порушення установленого порядку відбування покарання засудженим до довічного позбавлення волі та про доцільність застосування заходів стягнення, дисциплінарною комісією з урахуванням причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінку засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень прийнято рішення про доцільність застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного покарання у вигляді оголошення догани.

В подальшому, з врахуванням розглянутих на засіданні дисциплінарної комісії матеріалів, начальником Державної установи "Вінницька установа покарань (№1)" Дудоладовим А.А. 14.02.2023 винесено постанову, якою до засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Вказана постанова оголошена засудженому в цей же день 14.02.2023, про що свідчить підпис останнього на такій постанові.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог суд виходить із наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань регламентує кримінально-виконавче законодавство України.

Згідно зі статтею 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними.

Кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (статті 2 КВК України).

Правовий статус засуджених регламентовано главою 2 КВК України, в якій наводиться основний перелік прав та обов`язків засуджених.

Зокрема, частинами 1, 2 ст. 7 КВК України визначено, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

В той же час статтею 9 КВК України встановлено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Поняття дисциплінарного проступку засуджених розкривається в статті 131-1 КВК України.

Так, відповідно до зазначеної правової норми дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення (ч. 2 ст. 131-1 КВК України).

Отже, з аналізу цієї норми слідує, що засуджений, який вчинив протиправне діяння під час виконання покарання, яке підпадає під визначення дисциплінарного проступку, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.

Перелік видів заходів стягнення, що застосовуються до осіб, позбавлених волі, визначено статтею 132 КВК України. Частиною першої цієї статті передбачено, що за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

При цьому сама процедура дисциплінарного провадження визначена статтею 135 КВК України, частиною першою якої передбачено, що питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань, яка діє на постійній основі.

Відповідно до частин 6, 7 статті 135 КВК України матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб.

Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу.

Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Засудженому протягом трьох робочих днів видається копія рішення про застосування до нього стягнення із зазначенням можливості та порядку його оскарження.

Як слідує із матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно оскаржуваної постанови від 14.02.2023 стали розглянуті на засіданні дисциплінарної комісії установи матеріали перевірки, якою установлено факт зберігання засудженим до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 забороненого предмету, а саме: WI-FI модему марки «Huawei», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 .

Відтак, з метою правильного вирішення спору та встановлення тієї обставини, чи підпадає даний виявлений факт під визначення дисциплінарного проступку, суду першочергово необхідно з`ясувати, чи належить виявлений у ОСОБА_1 предмет до переліку тих предметів, зберігання та використання яких засудженими заборонено.

З цього приводу суд враховує, що перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Зокрема, порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі врегульовано Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, зареєстрованими в Мінюсті 05.09.2018 за № 1010/32462 (далі Правила)

Пунктом 4 розділу ІІ даних Правил передбачено, що засудженим забороняється, зокрема, придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 3).

Так, додаток 3 до Правил містить перелік предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено. Такий перелік включає в себе в тому числі (абз. 9 додатку 3 Правил) радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади (засудженим, які тримаються у виправних центрах, дозволяється зберігати та користуватися мобільними телефонами у порядку, встановленому пунктом 2 розділу ХІV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань).

В даному випадку суд враховує, що вилучений у засудженого ОСОБА_1 WI-FI модем марки «Huawei», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вочевидь підпадає під визначення радіоелектронного засобу, призначеного для передавання чи приймання радіосигналів, а тому його зберіганні та використання засудженим беззаперечно свідчить про порушення останнім Правил внутрішнього трудового розпорядку. Тим більше, факт використання ОСОБА_1 даного засобу разом із планшетним комп`ютером з метою входу в мережу інтернет підтверджується і наявним в матеріалах перевірки Актом комісійного обстеження планшетного комп`ютера від 02.02.2023.

Доводи позивача про те, що вилучений у нього вай-фай модем не був підключений до мережі інтернет та не містив сім картки не спростовують, власне, самого факту наявності (зберігання) у ОСОБА_1 забороненого до використання засудженими предмету.

Також суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що вай-фай модеми не відносяться до переліку предметів визначених в додатку 3 Правил, зберігання та використання яких засудженими заборонено, оскільки наведений в додатку 3 Правил перелік наводить загальне поняття радіоелектронних засобів, до яких можуть бути віднесені будь-які радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів. При цьому, є загальновідомим те, що «модемом» визнається пристрій зв`язку для перетворення сигналу за допомогою процесів модуляції. Тобто, будь-який модем є радіоелектронним засобом для приймання/передавання даних та зв`язку. А отже, використання та зберігання таких пристроїв засудженими забороняється.

Згідно частини 2 статті 9 КВК України невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Таким чином ураховуючи вищевикладене суд погоджується з доводами відповідача, що засуджений ОСОБА_1 допустив порушення установленого порядку відбування покарання, тобто вчинив дисциплінарний проступок, за який підлягав притягненню до відповідальності.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про порушення відповідачем процедури дисциплінарного провадження, передбаченої статтею 135 КВК України з огляду на незабезпечення його захисником, а також не врахування при накладенні стягнення його попередньої поведінки, тяжкості і характеру вчиненого проступку, то суд зазначає таке.

У відповідності до ч. 4 ст. 135 КВК України особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Частиною п`ятою статті 135 КВК України визначено, що особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.

Тобто, зазначеними положеннями кримінально-виконавчого законодавства дійсно передбачено право засудженого на користування послугами адвоката як і обов`язок установи виконання покарань забезпечити йому можливість звернення за отриманням правової допомоги. В той же час суд враховує, що обов`язок установи виконання покарань надати засудженому можливість звернутися за отриманням правової допомоги не можна ототожнювати з обов`язком надання (забезпечення надання) правової допомоги, адже надання безоплатної правової допомоги здійснюється згідно із Законом України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 року № 3460-VI.

Як свідчать матеріали справи, письмовим повідомленням від 10.02.2023 засудженого ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд матеріалів його дисциплінарного провадження буде відбуватися о 11:00 год. 14 лютого 2023 року. Також цим повідомленням засудженому роз`яснено його права щодо користування послугами адвоката, як і надання йому можливості звернутися за отриманням правової допомоги до відповідних суб`єктів надання такої допомоги.

В даному випадку така можливість звернення за отриманням правової допомоги була забезпечена відповідачем, про що свідчить наявний у матеріалах справи Талон-підтвердження від 10.02.2023 про прийняття від засудженого ОСОБА_1 для надсилання у запечатаному вигляді конверту, адресованого Регіональному центру з надання безоплатної правової допомоги у Вінницькій області.

При цьому положення статті 135 КВК України не передбачають обов`язкову участь адвоката чи представника засудженого на засіданні дисциплінарної комісії щодо розгляду матеріалів про його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

З урахуванням викладеного в суду відсутні підстави вважати про недотримання відповідачем процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбаченої статтею 135 КВК України.

Щодо застосованого відповідачем стягнення у виді догани, то суд враховує, що таке дисциплінарне стягнення відноситься до одних із найлегших стягнень за вчинення дисциплінарного проступку згідно ст. 132 КВК України, яке в цілому відповідає характеру та тяжкості скоєного проступку та поведінці засудженого.

Отже, з огляду на викладене суд доходить висновку про відсутність достатніх правових підстав для скасування постанови начальника Державної установи "Вінницька установа покарань (№1)" Дудоладова А.А. від 14.02.2023 про застосування до засудженого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани. А відтак суд вважає, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, понесення сторонами судових витрат які б підлягали розподілу при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 90, 94, 139, 241, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено судом: 23.11.23.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце перебування (відбуття покарання): АДРЕСА_1 (ДУ "Вінницька УВП (№1)), РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Державна установа Вінницька установа виконання покарань (№1) (вул. Брацлавська, 2, м. Вінниця, 21001, код 08562602).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович