Справа № 340/6561/23
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/6561/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Притули К.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (, 25000, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» (, 52070, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Сурська, 96) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області по не нарахуванню та невиплаті компенсації витрат за винаймання житлового приміщення, понесених у зв`язку із відрядженням старшому оперуповноваженому СКП ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітану поліції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області нарахувати та виплатити за рахунок державних асигнувань старшому оперуповноваженому СКП ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітану поліції ОСОБА_1 суму у розмірі 44 550,00 грн. (сорок чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він, на підставі наказів відповідача, перебував у відрядженні в період з 21.02.2023 по 18.05.2023 року та з 19.05.2023 по 30.05.2023. Зазначав, що винаймати житло в м.Херсон не було можливості, так як після деокупації в місті було відсутнє світло, вода та газопостачання і послуги з оренди житла не надавались, тому він був вимушений винаймати житло у ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в м.Миколаїв, при цьому за послуги проживання ним було витрачено 44 550 грн. Вказує, що ним надано роботодавцю всі необхідні документи на підтвердження понесених витрат, однак кошти повернуті відповідачем не були.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.30).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 відряджався до м. Херсон, а фактично проживав у м. Миколаїв, що не відповідає місцю відрядження вказаному у наказі та посвідченні про відрядження. Також, відповідач зазначає, що позивачем не було виконано вимоги нормативно-правових актів щодо надання до ГУНП в Кіровоградській області у п`ятиденний термін відповідних документів, підтверджуючих понесені витрати на оренду житла під час відрядження, а також зазначення даної інформації у звітах за два різні відрядження, а тому вважає що у ГУНП в Кіровоградській області відсутній обов`язок щодо виплати позивачеві понесених витрат.

13.09.2023 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких представник підтримав доводи позивача та просить суд прийняти рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

05.10.2023 позивачем подано відповідь на відзив та вказав, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами своїх тверджень про місце дислокації зведеного загону у м. Херсон, про порушення ним строку подачі звітів про відшкодування коштів, витрачених на найм житла і про недотримання норм Інструкції №672 в частині подання єдиного звіту за відрядженням до ГУНП в Херсонській області.

10.10.2023 на адресу суду, від представника відповідача надійшли письмові заперечення, відповідно до яких представник відповідача просить суд відмовити в задоволені позовних вимог з підстав зазначених у відзиві.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції на посаді старшого оперуповноваженого СКП відділу поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області.

З 21 лютого 2023 року по 18 травня 2023 року (на підставі наказу ГУНП від 15.02.2023 № 75 о/с дск «Про проведення часткової ротації особового складу зведеного загону ГУНП в Кіровоградській області») та з 19 травня 2023 по 30 травня 2023 року (на підставі наказу від 18.05.2023 № 251 о/с дск «Про припинення виконання завдань зведеного загону ГУНП в Кіровоградській області») ОСОБА_1 був у відрядженні в підпорядкуванні начальника ГУНП в Херсонській області для надання практичної допомоги з виконання завдань на деокупованих територіях.

Відповідно до посвідчення про відрядження від 21.02.2022 № 011810 позивач вибув з м. Кропивницького у відрядження до м.Херсон 21.02.2023 та вибув з м. Херсон, прибув в м. Кропивницький 18.05.2023 (а.с.86).

Крім того, з 19 травня 2023 року по 30 травня 2023 року (на підставі наказів ГУНП від 19.05.2023 № 252 о/с дск «Про відрядження поліцейських ГУНП в Кіровоградській області для надання допомоги ГУНП в Херсонській області» та від 23.05.2023 № 257 о/с дск «Про проведення часткової ротації особового складу зведеного загону ГУНП в Кіровоградській області») ОСОБА_1 був повторно у відрядженні в підпорядкування начальника ГУНП в Херсонській області для надання практичної допомоги з виконання завдань на деокупованих територіях.

Відповідно до посвідчення про відрядження від 19.05.2023 № 012054 позивач вибув з м. Кропивницького у відрядження до м.Херсон 19.05.2023 та вибув з м. Херсон, прибув в м. Кропивницький 30.05.2023 (а.с.89).

По прибуттю із відрядження 18.05.2023 року ОСОБА_1 був поданий 25.05.2023 авансовий звіт до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, відповідно якого виплачено добові кошти на суму 26 100 грн. (а.с. 88).

По прибуттю із відрядження 30.05.2023 року ОСОБА_1 був поданий 05.06.2023 авансовий звіт до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, відповідно якого виплачено добові кошти на суму 1500 грн. (а.с. 90).

07.06.2023 року до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Кіровоградській області надійшов рапорт позивача від 01.06.2023 стосовно відшкодування витрат на оплату проживання за період з 21.02.2023 по 30.05.2023, терміном 100 днів в м. Миколаїв в сумі 44550 грн. (а.с.12-14).

Листом №1210/05/28-20 від 27.06.2023 р. відповідачем повідомлено, зокрема, що витрати на оплату проживання за період з 21.02.2023 по 30.05.2023, терміном 100 днів в м. Миколаїв в сумі 44550 грн. не можуть бути оплачені так, як:

- в документах вказане місце проживання м. Миколаїв, що не відповідає місцю призначення вказаному в наказі;

- документи подані із запізненням після загального строку звітування (п.11 р.2 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої МФУ від 13.03.1998 №59 та п.16 р.3 Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом МВС від 02.08.2017 №672) звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається після повернення із службового відрядження протягом п`яти робочих дні;

- відряджень було два, а документи подано за весь період, як за один (а.с. 15).

Не погодившись з відмовою відповідача щодо відшкодування витрат на проживання, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 3 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.08.2017 року №672, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 №1042/30910 (далі - Інструкція №672), службовим відрядженням вважається поїздка поліцейського за наказом, підписаним керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до їх компетенції, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби.

Основними завданнями службових відряджень є, зокрема надання практичної допомоги в службовій діяльності органів (підрозділів) поліції.

Згідно пункту 1 розділу II Інструкції №672 при направленні поліцейського у службове відрядження видається наказ, підписаний керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до розподілу функціональних обов`язків (посадових інструкцій).

У наказі зазначаються пункт призначення, найменування органу поліції, у тому числі його територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення), куди відряджено працівника, строк та мета відрядження.

Зміна строків відрядження або пунктів призначення здійснюється шляхом видання нового наказу.

У разі направлення поліцейських для проведення оперативно-розшукових заходів у наказі можуть не зазначатися пункт призначення, найменування органу поліції, у тому числі його територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення). Водночас ці відомості зазначаються у завданні, витяг з якого чи копія якого додається до звіту про використані кошти, надані на відрядження (далі - звіт про використання коштів).

Пунктом 2 розділу II Інструкції № 672 встановлено, зокрема, що строк відрядження не може перевищувати 30 календарних днів з урахуванням часу перебування в дорозі, за винятком випадків, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року №98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" (далі - постанова КМУ №98), та випадків, передбачених пунктами 4 та 6 цього розділу.

З дозволу керівника органу поліції або особи, яка виконує його обов`язки, ураховується затримка у відрядженні з причин, що не залежать від відрядженого поліцейського, за наявності підтвердних документів. При цьому загальний строк відрядження не може перевищувати 60 календарних днів.

Відповідно до п.3 розділу II Інструкції № 672 поліцейським, направленим у службові відрядження, за кожний день перебування у відрядженні в межах строків, передбачених пунктом 2 цього розділу, виплачуються добові в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 розділу II Інструкції №672 строк службового відрядження поліцейського, який направляється в межах України для участі в антитерористичних операціях і здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, а також здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні (далі - операція Об`єднаних сил), не повинен перевищувати періоду проведення таких операцій.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4, 8 розділу ІІІ Інструкції №672 поліцейському, який направляється у службове відрядження, видається посвідчення про відрядження з талоном посвідчення про відрядження та карткою автоматизованої інформаційної системи Відрядження (далі - картка АІС Відрядження), які оформлюються відрядженою особою.

Орган (підрозділ) поліції самостійно забезпечує виготовлення бланків посвідчень про відрядження.

На бланку посвідчення про відрядження проставляється відповідні серія та номер.

Виїзд поліцейського у службове відрядження без посвідчення про відрядження не дозволяється.

Посвідчення про відрядження підписується керівником органу поліції або його першим заступником, заступниками відповідно до їх компетенції та скріплюється гербовою печаткою.

Поліцейський, який виїжджає у службове відрядження, зобов`язаний у підрозділі документального забезпечення органу (підрозділу) поліції отримати посвідчення про відрядження, заповнити всі його реквізити, після чого у разі необхідності подати талон посвідчення про відрядження до бухгалтерської служби органу (підрозділу) поліції для отримання авансу.

Усі витрати на службове відрядження відшкодовуються лише за наявності оригіналів документів, що засвідчують вартість цих витрат.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції №672 витрати на службове відрядження відшкодовуються відповідно до постанови КМУ №98 та Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року №59, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 31 березня 1998 року за №218/2658 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17 березня 2011 року №362) (із змінами).

Відповідно до абзацу 1 пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" від 2 лютого 2011 №98 в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, установлено що державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів, відшкодовуються: 1) витрати: на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті); на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях; на побутові послуги, що включені до рахунків на оплату вартості проживання у місцях проживання (прання, чищення, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), але не більш як 10 відсотків сум добових витрат для держави, до якої відряджається працівник, визначених у додатку 1 до цієї постанови, за всі дні проживання; на бронювання місць у готелях (мотелях) у розмірах не більш як 50 відсотків вартості місця за добу; на користування постільними речами в поїздах; на оформлення закордонних паспортів; на оформлення дозволів на в`їзд (віз); на оплату вартості страхового поліса життя або здоров`я відрядженого працівника або його цивільної відповідальності (у разі використання транспортного засобу) за наявності оригіналу такого поліса з відміткою про сплату страхового платежу, якщо згідно із законами держави, до якої відряджається працівник, або держав, територією яких здійснюється транзитний рух до зазначеної держави, необхідно здійснити таке страхування; на обов`язкове страхування та інші документально оформлені витрати, пов`язані з правилами в`їзду та перебування у місці відрядження; на оплату службових телефонних розмов.

Згідно п.14 Розділу ІІІ Інструкції №672 розміри добових витрат та гранична сума витрат на найм житлового приміщення за добу визначаються відповідно до додатка 1 до постанови КМУ №98.

Пунктом 16 Розділу ІІІ Інструкції №672 встановлено, що після повернення зі службового відрядження протягом п`яти робочих днів поліцейський зобов`язаний подати до бухгалтерської служби картку АІС Відрядження у паперовому вигляді, посвідчення про відрядження та звіт про використання коштів.

Відповідно до пункту 18 розділу ІІІ Інструкції, якщо до бухгалтерської служби звіт про використання коштів подано заповненим неповністю, з помилками та/або без підтвердних документів, його разом зі всіма документами повертають поліцейському без виконання.

Поліцейський у строк до трьох робочих днів з часу повернення звіту про використання коштів повинен подати до бухгалтерської служби виправлений звіт про використання коштів та підтвердні документи.

Отже, Інструкцією №672 встановлено обов`язок подати документи про перебування у відрядженні саме у строк п`яти робочих днів після повернення зі службового відрядження.

Судом встановлено, що по прибуттю із відрядження 18.05.2023 року ОСОБА_1 був поданий 25.05.2023 авансовий звіт до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, відповідно якого виплачено добові кошти на суму 26 100 грн. При цьому, позивач не подав до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Кіровоградській області документів стосовно відшкодування витрат на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 28.06.2023 до УГІ ГУНП в Кіровоградській області надійшла доповідна записка начальника УФЗБО ГУНП в Кіровоградській області Кириленко Н.О. від 19.06.2023 щодо несвоєчасного подання документів про відшкодування витрат пов`язаних із проживанням під час перебування у відрядженні в складі зведеного загону ГУНП в Кіровоградській області для надання допомоги ГУНП в Херсонській області, зокрема в період з 19.05.2023 по 30.05.2023, із запізненням на 1 день ОСОБА_1 .

У зв`язку із чим призначено службове розслідування, в ході проведення якого встановлено наступне:

- ОСОБА_1 отримав 7 добових польових наборів продуктів (сухпайків), розрахованих для харчування протягом 7 діб;

- позивачем отримано грошові кошти (добові) за 87 діб в період його перебування у відрядженні з 21.02.2023 по 18.05.2023 на суму 26100 грн., а також грошові кошти (добові) за 12 діб в період його перебування у відрядженні з 19.05.2023 по 30.05.2023 в сумі 1500 грн. вищевказані грошові кошти було перераховано ОСОБА_1 на його картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк»;

- під час надання письмових пояснень ОСОБА_1 зазначив, що звіту про використання коштів у травні 2023 року він не подавав, однак отримав грошові кошти за відрядження (добові) в повному обсязі за всі дні його перебування у відрядженнях, а також сухпайки розраховані на 7 діб. Будь-яких претензій з даного приводу до ГУНП в Кіровоградській області він не має;

- опитаний начальник відділу служби « 102» УОАЗОР ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 пояснив, що перебував відповідно до наказів ГУНП в Кіровоградській області від 15.02.2023 № 75 о/с дск, від 19.05.2023 № 252 дск та від 23.05.2023 № 257 о/с дск в період з 21.02.2023 по 22.06.2023 у відрядженні до зведеного загону ГУНП в Кіровоградській області.

Так під час вказаного відрядження ОСОБА_3 вказівок та команд щодо необхідності проживання поліцейських зведеного загону поза межами території, визначеної для дислокації зведеного загону - йому особисто не надходило, про таківказівки чи команди йому нічого не відомо, а поліцейські, які входили до складу зведеного загону були розміщені у м. Миколаїв на територій, яка була заздалегідь погоджена;

аналогічні пояснення надав начальник УПД ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , який на підставі вище зазначених наказів в період часу з 21.02.2023 по 30.05.2023 був відряджений у якості заступника командира зведеного загону ГУНП в Кіровоградській області в підпорядкування начальника ГУНП в Херсонській області для надання практичної допомоги з виконання завдань на деокупованих територіях. Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що проживання поліцейських поза визначеною територією здійснювалося за власним бажанням таких поліцейських за умови попереднього погодження умов по житлу, яке поліцейський винаймає (віддаленість від території, де дислокується зведений загін та недопустимість спільного найму житла з цивільними та сторонніми особами). Також, ОСОБА_4 через комунікативну групу месенджеру, до якої включений ОСОБА_1 доводилась інформація про видання нового наказу на відрядження № 251 від 18.05.2023 та №252 від 19.05.2023 та про необхідність заповнення 21-22.05.2023 фінансової звітності стосовно відрядження.

У висновку зазначено, що проведення службової перевірки щодо несвоєчасного подання документів про відшкодування витрат пов`язаних з проживанням ОСОБА_1 під час перебування його у відряджені є закінченим, а відомості, які стали підставами для його проведення, такими, що знайшли своє об`єктивне підтвердження.

З огляду на вищевикладене суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не було виконано вимоги, щодо надання до ГУНП Кіровоградській області у п`ятиденний термін відповідних документів, підтверджуючих понесені витрати на оренду житла під час відрядження, а також зазначення даної інформації у звітах за два різних відрядження.

Крім того, відповідно до посвідчень про відрядження від 21.02.2023 №011810 та від 19.05.2023 №012054 позивач вибув з м. Кропивницького у відрядження до м.Херсон, натомість надав рахунки на оплату, квитанції видані ФОП ОСОБА_2 в м. Миколаїв, тобто в іншому місті ніж передбачено посвідченням про відрядження без погодження із роботодавцем.

Стосовно позиції позивача, що йому було дозволено проживати поза межами м.Херсон в м. Миколаїв, то позивачем не надано жодного доказу на підтвердження викладеного, ні його письмове звернення, ні відповідь роботодавця, натомість відповідач заперечує стосовно надання такого дозволу.

Також, суд зазначає, що матеріали справи не містять ні договорів оренди, найму, тощо, з відповідним визначенням та ідентифікацією того житла, яке, як стверджує позивач, він винаймав для проживання.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач не виконав вимог Інструкції №672 та не надав у визначений строк достатніх та достовірних доказів понесення витрат на винаймання житла, а тому відповідач правомірно відмовив позивачу у їх відшкодуванні, що свідчить про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 44550 грн.

Зважаючи на вимоги ст.139 КАС України, а також з урахуванням ухвалення рішення в інтересах відповідача, суми сплачених позивачем судових витрат, відшкодуванню не підлягають. Судові витрати, які підлягають стягненню на користь відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА