Справа № 360/48/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 360/48/23

адміністративне провадження № К/990/25781/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), за участю третьої особи - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року (головуючий суддя Тихонов І.В.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року (головуючий суддя Блохін А.А., судді Геращенко І.В., Компанієць І.Д.),

У С Т А Н О В И В:

I. Суть спору

1. У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України і Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2022 №5826/5 про звільнення її з посади начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 30 грудня 2022 року, поновлення на займаній посаді з 30 грудня 2022 року та стягнення зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 30 грудня 2022 року по день постановлення рішення.

2. Позов обґрунтувала тим, що її звільнення із займаної посади відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII) відбулося за відсутності визначеної цією нормою Закону підстави звільнення та з порушенням установленого порядку. Так, постанова Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 №912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» і наказ Міністерства юстиції України від 22.09.2022 №4011/5 «Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції» не містять інформації про скорочення чисельності або штату державних службовців реорганізованого Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що є підставою для звільнення за пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII. При цьому, як стверджувала позивачка, державний секретар Міністерства юстиції України як суб`єкт її призначення не запропонував їй посаду заступника міжрегіонального управління, яка була вакантною протягом місяця з часу затвердження штатного розпису утвореного Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та не мав повноважень пропонувати їй посаду регіонального координатора по Луганській області, суб`єктом призначення на яку є начальник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, від якого їй не надходило відповідної пропозиції про переведення. Крім того, позивачка вважала нерівнозначними посади начальника міжрегіонального управління і регіонального координатора, зважаючи на їхню відмінність за характером й обсягом повноважень та різний порядок призначення на ці посади. Зазначила, що запропонована їй посада регіонального координатора не враховує рівня її професійної підготовки та компетентностей. Позивачка також послалася на наявність у неї переважного права на залишення на роботі, під яким вона розуміла право бути призначеною на посаду регіонального координатора по Харківській області, робоче місце якого закріплене у м. Харкові, де вона має зареєстроване і фактичне місце проживання.

ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року, відмовлено в задоволенні позову.

4. Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про необґрунтованість доводів позовної заяви та законність звільнення позивачки із займаної посади.

III. Провадження в суді касаційної інстанції

5. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову або направити справу на новий розгляд.

6. За доводами позивачки, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд апеляційної інстанції не застосував висновки Верховного Суду, сформовані у справах №№807/3588/14, 813/1715/16, 140/9066/21, 640/24023/21, 640/15797/21, 280/6795/21, 120/3712/21-а, 160/336/20, щодо частини третьої статті 87 Закону №889-VIII в частині обов`язку роботодавця працевлаштувати працівника з дня попередження про звільнення до дня розірвання трудового договору та охоплення усіх вакантних посад, які з`явилися в установі протягом цього періоду й існували на день звільнення. Водночас зазначила про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень статті 87 Закону №889-VIII в частині оцінки правомірності пропонування суб`єктом призначення/керівником державної служби (роботодавцем) працівнику (державному службовцю) під час його вивільнення внаслідок реорганізації державного органу (скорочення його посади) для продовження державної служби іншої посади державної служби, на яку цей роботодавець (суб`єкт призначення) не має повноважень призначати (переводити) такого працівника. Порушення норм процесуального права позивачка вбачає у проведенні підготовчого засідання без виклику сторін, внаслідок чого не витребувано докази, необхідні для повного встановлення обставин справи, а також у побудові висновків судів попередніх інстанцій на недопустимих доказах.

7. У відзивах на касаційну скаргу, які є ідентичними за своїм змістом, відповідачі і третя особа просять залишити оскаржувані судові рішення без змін, посилаючись на їхню законність і обґрунтованість. Спростовуючи доводи позивачки, зазначають про дотримання процедури її звільнення в порядку реорганізації державного органу, а саме: попередження ОСОБА_1 про наступне звільнення у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів до дня звільнення та надання їй пропозиції іншої рівнозначної посади державної служби, від якої остання відмовилася.

8. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів виходить з такого.

IV. Встановлені судами фактичні обставини справи

9. Наказом в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України від 12.12.2019 №3669/к ОСОБА_1 з 16 грудня 2019 року призначено на посаду начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) як переможця конкурсу в порядку переведення, зі збереженням 5 рангу державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби.

10. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 №912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» вирішено реорганізувати Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) шляхом його приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

11. На виконання вказаної постанови Міністерством юстиції України видано наказ від 22.09.2022 №4011/5 «Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції», яким, зокрема, встановлено, що правонаступником міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції, які реорганізовуються, є відповідні міжрегіональні управління Міністерства юстиції, до яких вони приєднуються (пункт 5 наказу). Цим наказом передбачено також утворення комісій з реорганізації міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції та призначення голів цих комісій, на яких, серед іншого, покладено обов`язок забезпечити дотримання порядку вивільнення, звільнення, переведення державних службовців та інших працівників, встановленого Кодексом законів про працю України та Законом України «Про державну службу» (пункт 7, підпункт 6 пункту 8 наказу).

12. 13.10.2022 Державним секретарем Міністерства юстиції України затверджено структуру та штатну чисельність Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також затверджено його штатний розпис на 2022 рік.

13. Листом від 16.11.2022 №107945/14.3/31-22 за підписом Державного секретаря Міністерства юстиції України на електронну пошту ОСОБА_1 направлено попередження про наступне звільнення відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII у зв`язку з реорганізацією державного органу.

14. У попередженні ОСОБА_1 запропоновано переведення на рівнозначну посаду державної служби категорії Б підкатегорії Б1 - регіонального координатора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, наявну з урахуванням листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.11.2022 №13029/12216-1-22. Зазначено, що в разі згоди на переведення на запропоновану посаду позивачці необхідно подати відповідні заяви про звільнення за переведенням на ім`я Державного секретаря Міністерства юстиції України та про призначення координатором Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ім`я начальника цього управління.

15. 18.11.2022 позивачка направила запит до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням надати їй копію посадової інструкції регіонального координатора та інформацію щодо місця розташування його робочого місця.

16. Листом від 01.12.2022 №14151/12788-24-22 начальник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив позивачці, що інформація про місцезнаходження робочого місця за вакантною посадою регіонального координатора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначена у пункті 6 посадової інструкції, яка додається (на території міста Полтава; короткострокові відрядження в межах України).

17. 13.12.2022 ОСОБА_1 звернулася до Державного секретаря Міністерства юстиції України з листом, в якому зазначила, що не може у встановлений законодавством спосіб відреагувати своєю згодою або відмовою на запропоноване їй переведення на посаду регіонального координатора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зважаючи на нерівнозначність посад начальника міжрегіонального управління і регіонального координатора, в тому числі за суб`єктом призначення на ці посади. Просила запропонувати їй переведення на іншу рівнозначну, або як виняток, нижчу посаду, суб`єктом призначення для якої є державний секретар Міністерства юстиції України.

18. У листі від 23.12.2022 №122111//14.3 Державний секретар Міністерства юстиції України наголосив позивачці на рівнозначності посад начальника міжрегіонального управління і регіонального координатора (за підкатегорією посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів) та повторно запропонував їй переведення на посаду регіонального координатора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

19. У відповідь на попередження про звільнення від 16.11.2022 позивачка 22.12.2022 подала Державному секретарю Міністерства юстиції України заяву (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.12.2022) про відмову від запропонованого їй переведення на посаду регіонального координатора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

20. Наказом Державного секретаря Міністерства юстиції України від 26.12.2022 №5826/5 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 30 грудня 2022 року відповідно до пункту l частини першої, абзацу третього частини третьої статті 87 Закону №889-VIII у зв`язку з реорганізацією Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) шляхом його приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

21. Підставою видання цього наказу зазначено постанову Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 №912, попередження про звільнення від 16.11.2022 №107945/14.3/31-22, заяву ОСОБА_1 про відмову від переведення на запропоновану посаду.

V. Позиція Верховного Суду

22. За приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пунктів 1, 3 і 4 частини четвертої статті 328 КАС України в межах доводів позивачки про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 87 Закону №889-VIII в частині обов`язку роботодавця запропонувати працівнику під час реорганізації державного органу всі вакантні посади відповідно до його професійної підготовки та професійних компетентностей, відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 87 Закону №889-VIII в частині оцінки правомірності пропонування суб`єктом призначення працівнику посади державної служби, на яку цей суб`єкт призначення не має повноважень призначати (переводити) такого працівника, а також порушення норм процесуального права, передбачених частиною другою статті 353 КАС України.

24. Відповідно до частини першої статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

25. Пунктом 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII визначено, що державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення.

26. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

27. Частиною третьої статті 87 Закону №889-VIII унормовано, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 11 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

28. Таким чином, при скороченні чисельності або штату державних службовців, скороченні посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу на суб`єкта призначення або керівника державної служби покладено обов`язок щодо працевлаштування державних службовців, які попереджаються про наступне звільнення, а саме з моменту виникнення обставин, які зумовлюють їх можливе вивільнення.

29. Аналогічний висновок щодо застосування частини третьої статті 87 Закону №889-VIII (в останній редакції Закону від 23.02.2021 №1285-IX) висловлений Верховним Судом, зокрема, в постановах від 11.05.2023 у справі №380/9574/21, від 12.10.2023 у справі №380/10238/21, від 02.11.2023 у справі №380/9055/22 та інших.

30. При цьому Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що такий обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення (постанови Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №807/3588/14, від 27.05.2020 у справі №813/1715/16 та інші, в тому числі ті, на які послалася позивачка у касаційній скарзі).

31. Вказана правова позиція прослідковується також у більш пізніх рішеннях Верховного Суду, в яких наголошено, що правовідносини щодо звільнення між роботодавцем і працівником, зокрема у разі реорганізації підприємства, виникають не з дати початку реорганізації, а з дати попередження працівника про зміну в майбутньому його становища, тобто можливого звільнення (постанови від 16.02.2022 у справах №380/3389/20, №380/3435/20, №380/3654/20, №380/4357/20, від 07.07.2022 у справі №380/3754/20, від 28.07.2022 у справі №380/6958/20, від 17.07.2023 у справі №340/5566/20).

32. Судами попередніх інстанцій установлено, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 №912 і наказу Міністерства юстиції України від 22.09.2022 №4011/5 відбулася реорганізація Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) шляхом його приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

33. 13.10.2022 відповідачем затверджено штатний розпис Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на 2022 рік, а 16.11.2022 вручено позивачці попередження про наступне звільнення та запропоновано їй переведення на посаду регіонального координатора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, від якого вона відмовилася.

34. Виходячи з цього, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про дотримання Міністерством юстиції України вимог частини третьої статті 87 Закону №889-VIII під час звільнення позивачки за пунктом 1 частини першої статті 87 цього Закону в частині виконання обов`язку щодо пропонування вакантних посад державної служби.

35. Цей висновок судів попередніх інстанцій не суперечить зазначеним висновкам Верховного Суду, проте не ґрунтується на повно і всебічно встановлених обставинах справи, які мають значення для її правильного вирішення.

36. Так, суди залишили без уваги ту обставину, що в попередженні про наступне звільнення від 16.11.2022 ОСОБА_1 було запропоновано лише одну посаду державної служби - регіонального координатора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка згідно з листом начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.11.2022 №13029/12216-1-22 була вакантною в цьому управлінні та належала до підкатегорії «Б1» категорії «Б» державної служби.

37. Водночас суди не дослідили штатний розпис Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на 2022 рік, не порівняли його зі штатними розписами Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) і Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та не з`ясували, чи відбулося скорочення чисельності або штату державних службовців Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) і Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внаслідок їхньої реорганізації, які посади державної служби, рівнозначні посаді начальника міжрегіонального управління, були передбачені новим штатним розписом, коли та кому з працівників управлінь, що реорганізовувалися, ці посади були запропоновані та ким із них зайняті, чи проводив суб`єкт призначення порівняльний аналіз працівників та чи встановлював, хто з них має переважне право на залишення на роботі, яке відповідно до статті 42 Кодексу законів про працю України надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, а при рівних показниках - з урахуванням інших умов, визначених у частині другій цієї статті, зокрема, безперервного стажу роботи в установі.

38. Без установлення вказаних обставин колегія суддів не має переконливих підстав вважати, що посада регіонального координатора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції була єдиною вакантною посадою, яка з часу затвердження нового штатного розпису могла бути запропонована позивачці з урахуванням її професійної підготовки та професійних компетентностей, а також перевірити дотримання Міністерством юстиції України принципу рівності трудових прав працівників під час реорганізації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) і Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в частині одночасного їх попередження про наступне вивільнення та працевлаштування в реорганізованій установі з урахуванням вимог частини третьої статті 87 Закону №889-VIII і трудового законодавства.

39. Необхідність з`ясування цих обставин зумовлена також ключовими аргументами позивачки щодо не пропонування їй інших посад, що були передбачені штатним розписом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та на які вони би надала згоду на переведення (зокрема, посади заступника міжрегіонального управління та регіонального координатора по Харківській області).

40. Колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги про те, що неповне встановлення судом першої інстанції обставин справи, які входять до предмета доказування у цій справі, зумовлена, в тому числі відмовою суду в задоволенні клопотань сторін про проведення підготовчого судового засідання за їхньою участю, та залишення ним поза увагою невиконання відповідачем вимоги ухвали суду від 24 січня 2023 року про надання відомостей з підтверджуючими документами щодо наявності вакантних посад у Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції, рівнозначних посаді, яку обіймала ОСОБА_1 .

41. Суд апеляційної інстанції не виправив порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції.

42. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

43. Неповне встановлення судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи, що мають істотне значення для її правильного вирішення, в силу вимог статті 353 КАС України, є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

44. У зв`язку з цим відсутні підстави для формування Верховним Судом висновку щодо застосування статті 87 Закону №889-VIII в частині оцінки правомірності пропонування суб`єктом призначення працівнику посади державної служби, на яку цей суб`єкт призначення не має повноважень призначати (переводити) такого працівника, оскільки це питання не є основним для вирішення цієї справи та може й не виникнути за результатом нового її розгляду.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська