Справа № 480/5034/23
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2023 року Справа № 480/5034/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5034/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМІКО"
до Головного управління ДПС у Сумській області
про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ОМІКО" з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, в якій з урахуванням зменшення та часткової зміни позовних вимог просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.03.2023 позивачем отримано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області, які прийняті на підставі Акту фактичної перевірки від 06 лютого 2023 р. № 625/7/18-28-09-01/40963240, а саме:
Позивач не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, зазначив наступне.
Тобто, продаж, з 1 жовтня 2021 року, алкогольних напоїв (строк придатності яких не минув) маркованих марками старого зразка, без зазначення в розрахунковому документі РРО та/або ПРРО відомостей із штрих-коду марки акцизного податку (серії та номеру), як і продаж алкогольних коктейлів з їх використанням у такий же спосіб, не буде вважатись порушенням чинного законодавства.
В той же час алкогольні напої марковані марками акцизного податку старого зразка, в межах терміну придатності таких напоїв для споживання, не будуть вважатись такими, що марковані з відхиленням від вимог Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, за умови забезпечення їх цілісності та наявності на тарі у яку такі алкогольні напої були розлиті їх виробником.
Позивач зазначає, що дана індивідуальна податкова консультація надана не TOB ОМІКО, проте вона стосується безпосередньо тих самих операцій, які зазначені в податковій консультації. Тому ТОВ ОМІКО вважає, що ДПС України не може мати різний (індивідуальний) підхід при вирішенні однакових проблем застосування законодавства.
Так, з 01.01.2019 р. розмір штрафу за таке порушення становитиме від 1700 до 3400 грн з конфіскацією таких алкогольних напоїв або тютюнових виробів.
Позивач зазначив, що не може бути реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка. Так як це була реалізація вина на розлив з діжок і вказувалась марка акцизного податку з діжки при відкритті її, а у позивача наявні відповідні ліцензія на реалізацію спиртних напоїв, що підтверджує відповідач в Акті перевірки.
Так, податковий орган посилається на абзац 20 частини другої статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, яким передбачено: Відповідальність за порушення норм цього Закону: - надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки відповідно до статті 15 цього Закону, - 500000 гривень;
Отже, відповідач вказав в податковому повідомленні-рішенні норму закону, яка не застосовується під виявлене порушення.
Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, а тому підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 31.05.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у Сумській області від 24.01.2023 року №128-кп Про проведення фактичної перевірки на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України працівниками управління контролю за підакцизними товарами проведена фактична перевірка ТОВ ОМІКО за адресою місця провадження діяльності: Сумська обл., м. Суми, вул. Нижньосироватська, 62.
ТОВ ОМІКО отримано наступні ліцензії на право роздрібної торгівлі підакцизними товарами на бар:
у періоді з 27.01.2020 по 21.11.2022 у ТОВ ОМІКО були відсутні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями;
у періоді з 27.01.2020 по 09.01.2023 у TOB ОМІКО були відсутні ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами;
Копії накладних, товарно-транспортних накладних або інших документів на отримання тютюнових виробів на бар у періоді відсутності ліцензії до перевірки не надано. Разом з тим, розмір отриманої партії товару не може бути меншим від фактичної кількості реалізованих тютюнових виробів. Враховуючи вищенаведене вартість отриманої партії товару становить 222954,27 грн.
Таким чином, податковий орган вважає, що перевіркою встановлено факти здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії.
Таким чином, TOB ОМІКО порушено вимоги пункту 11 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями) в частині проведення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів без застосування режиму програмування найменування товарів.
Але фіскальні чеки на реалізацію алкогольних напоїв, додані до акту фактичної перевірки, не приймаються як розрахункові документи, у зв`язку з відсутністю в них одного з обов`язкових реквізитів (цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої рядок 9).
Перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв (електронні копії розрахункових документів (фіскальних чеків) додані до акту фактичної перевірки) без видачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідних розрахункових документів встановленої форми. Загальна вартість реалізованих товарів становить 216872,47 грн.
Тобто, МАП АСВН020773 АВ ВП 0,1 грн. 2021/05 та АСFІ935671 АВ ВП 0,1 грн. 2021/08 можуть бути використані лише одноразово при маркуванні виноробної продукції місткістю 10,0л, подальша повторна реалізація після першого випадку відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу є роздрібною торгівлею алкогольними напоями, які вважаються такими, що немарковані. Відповідно до витягу з електронних копій розрахункових документів кількість реалізацій складає 16 повторів.
Крім того, витяги з електронних копій розрахункових документів, наведених у додатку, свідчать про реалізацію алкогольних напоїв, сумам акцизного податку, визначених з урахуванням чинних на дату розливу алкогольної продукції ставок акцизного податку, місткості тари, зокрема, реалізація виноробної продукції 0,5л та 1л, що маркована марками акцизного податку АВ ВП 10,0л.
Враховуючи вищенаведене, перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв, які відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу вважаються такими, що немарковані. Вартість алкогольних напоїв, які відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані, становить 743,50 грн.
Зважаючи на вищенаведене, за результатами фактичної перевірки складено акт №625/А/18-28-09-01/40963240 від 06.02.2023 та зроблено висновок щодо:
роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії. Порушено ч.21 ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального;
порушення пункту 11 статті 3 Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями) в частині проведення розрахункових операцій при продажу підакцизних без застосування режиму програмування найменування товарів;
невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції. Порушено п.2 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями);
реалізації алкогольних напоїв, які відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані. Порушено п.226.7 та п.226.11 ст.226 Податкового кодексу України.
ГУ ДПС у Сумській області за результатами фактичної перевірки до TOB ОМІКО прийняті податкові повідомлення-рішення:
TOB OMIKO не погодилось з висновками акту перевірки та в порядку п.86.7 ст.86 Податкового кодексу подано до ГУ ДПС у Сумській області заперечення №1 від 16.02.2023 (вх. №3691/6 від 16.02.2023.
За результатами розгляду заперечення платнику направлено відповідь № 331/12/18-28-09-01-03 від 28.02.2023, якою заперечення залишено без задоволення, висновки акту перевірки без змін.
Щодо посилання ТОВ ОМІКО на ІПК ДПС України від 06.09.2021 №3347/ІПК/9-00- 07-05-01-06 та щодо твердження ТОВ ОМІКО про те, що продаж алкогольних напоїв маркованих марками старого зразка без зазначення в розрахунковому документі цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої не буде вважатись порушенням чинного законодавства, відповідач зазначив наступне.
ТОВ ОМІКО не є отримувачем індивідуальної податкової консультації від 06.09.2021 №3347/ІПК/9-00-07-05-01-06, у зв`язку з чим посилання ТОВ ОМІКО на дану податкову консультацію відповідно до п.52.2 ст.52 Податкового кодексу є безпідставним. Крім того, узагальнюючі податкові консультації з даного питання станом на даний час відсутні.
Чинне законодавство не розмежовує марки акцизного податку на старого зразку, що діють з 01.07.2015 до 30.04.2020, та нового зразку, що діють з 01.05.2020.
Таким чином, суб`єкти господарювання при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями повинні дотримуватись вимог чинного законодавства, у тому числі щодо обов`язкового зазначення в розрахункових документах цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер).
Щодо твердження TOB ОМІКО про те, що причиною некоректного відображення кодів УКТЗЕД є наслідком збою в роботі мікросхеми флеш пам`яті РРО, при цьому контролюючим органом не встановлено факту проведення операції через РРО та не враховано відсутність вини платника, відповідач зазначає наступне
Відповідач також зауважив, що ТОВ ОМІКО зазначає про технічний збій без надання жодних документів на підтвердження такого збою, що додатково вказує на те, що дане твердження позивача не відповідає дійсності та не може бути взятим до уваги.
Щодо твердження ТОВ ОМІКО про те, що за фактами реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка Законом України №481/95-ВР відповідальність не передбачена, та пов`язане з чим твердження про те, що податкове повідомлення рішення містить посилання на абз.20 ч.2 ст.17 Закону 481/95-ВР, яким не застосовується відповідальність за виявлені порушення, відповідач пояснив наступне.
Враховуючи вищенаведене, твердження ТОВ ОМІКО про те, за що фактами реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка Законом України №481/95-ВР відповідальність не передбачена, та пов`язане з цим твердження щодо податкового повідомлення-рішення не відповідає дійсності та не може бути взятим до уваги.
Щодо твердження ТОВ ОМІКО про те, що реалізації алкогольних напоїв без марок не могло бути, оскільки це була реалізація вина на розлив з діжок і в чеках вказувалась марка з діжки при її відкритті, відповідач повідомив наступне.
Твердження позивача про те, що одні й ті ж самі марки акцизного податку МАП АСВН020773 АВ ВП 0,1 грн. 2021/05 та АСРІ935671 АВ ВП 0,1 грн. 2021/08 для виноробної продукції була наявні на діжках 3 різних видів вина та зазначалась в чеках при реалізації вина на розлив лише підтверджує виявлені в ході перевірки порушення.
Враховуючи вищенаведене, наявність діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами у магазині не спростовує факти роздрібної торгівлі тютюновими виробами у барі, здійснені в період відсутності відповідної ліцензії.
Враховуючи вищезазначене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 107-112).
У відповіді на відзив на позовну заяву позивач зазначив, що не погоджується з позицією відповідача та просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 120-124).
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у Сумській області від 24.01.2023 року №128-кп Про проведення фактичної перевірки на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України працівниками управління контролю за підакцизними товарами проведена фактична перевірка ТОВ ОМІКО за адресою місця провадження діяльності: Сумська обл., м. Суми, вул. Нижньосироватська, 62, за результатами якої складено акт №625/А/18-28-09-01/40963240 від 06.02.2023 (а.с. 10-18).
За результатами проведеної перевірки зроблено висновок щодо:
роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, чим порушено ч. 21 ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального;
порушення п. 11 ст. 3 Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями) в частині проведення розрахункових операцій при продажу підакцизних без застосування режиму програмування найменування товарів;
невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, чим порушено п. 2 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями);
реалізації алкогольних напоїв, які відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані, чим порушено п.226.7 та п.226.11 ст.226 Податкового кодексу України.
На підставі вищезазначеного акту перевірки ГУ ДПС у Сумській області прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:
Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані Податковим кодексом України (далі по тексту - Кодекс), який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пунктом 75.1 статті 75 та статті 80 Кодексу, контролюючі органи мають право проводити фактичні перевірки без попередження платника податків (особи) на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав перелічених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80 Кодексу зазначеної статті.
Відповідно до ст. 1 Закону № 481 роздрібна торгівля це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;
ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Згідно положень ст. 15 Закону № 481, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У періоді до 08.01.2023 у ТОВ «ОМІКО» були відсутні ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами на бар.
Статтею 17 Закону № 481 визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Приписами статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, суд приходить висновку, що податковим органом правомірно застосовані фінансові санкції до позивача за порушення ст. 15 Закону № 481.
Частиною 4 (абз. 3) статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (ЗУ № 481/95-ВР) визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Податковий кодекс України визначає марку акцизного податку як спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14).
Пунктом 226.1 ст. 226 Податкового кодексу України визначено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Відповідно до п. 226.5 ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 226.6 ст. 226 Податкового кодексу України маркуванню належать усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.
Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251 із змінами та доповненнями (Положення № 1251), визначені реквізити, які наносяться на марку акцизного податку.
Відповідно до п.5 Положення серед обов`язкових реквізитів, що наносяться на кожну марку, зазначається позначення виду марки, що складається із слів та літер "алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)" - "АВ ЛГП", "алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)" - "АВ ВП", індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв).
Пунктом 20 Положення № 1251 визначено, що маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва здійснюється виробниками зазначеної продукції. Для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
Таким чином, МАП АСВН020773 АВ ВП 0,1 грн. 2021/05 та АСРІ935671 АВ ВП 0,1 гри. 2021/08 можуть бути використані лише одноразово при маркуванні виноробної продукції місткістю 10,0л, подальша повторна реалізація після першого випадку відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу є роздрібною торгівлею алкогольними напоями, які вважаються такими, що немарковані.
Разом з тим, відповідно до витягу з електронних копій розрахункових документів кількість реалізацій складає 16 повторів.
Враховуючи вищенаведене, перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв, які відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу вважаються такими, що немарковані. Вартість алкогольних напоїв, які відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані, становить 743,50 грн.
При цьому, суд вважає безпідставним твердження ТОВ «Оміко», що вимоги абзацу 20 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР розповсюджуються виключно на виробників алкогольної продукції, яким підприємство не являється, оскільки відповідно до вказаної норми до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. Відтак, оскільки ТОВ «Оміко» здійснювало реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку, тому повинне нести фінансову відповідальність за порушення норм Закону №481/95-ВР.
Згідно пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані, у тому числі, алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, марковані з відхиленням від вимог Положення № 1251, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону (п. 228.9. ст. 228 Кодексу).
Верховний Суд у постанові від 10 червня 2020 р. у справі № 808/4108/16 зазначив, що хоча маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку і здійснюється виробниками цієї продукції, втім порушенням норм Закону №481 щодо правил торгівлі такими напоями є саме виробництво, зберігання, транспортування, реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку; немаркованими ж вважаються алкогольні напої, марковані марками акцизного податку, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.
Приписами статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, суд приходить висновку, що податковим органом правомірно застосовані фінансові санкції до позивача за порушення аб. 20 ч. 2 ст. 17 Закону №481.
Таким чином, податковий орган вважає, що фіскальні чеки на реалізацію алкогольних напоїв, додані до акту фактичної перевірки, не приймаються як розрахункові документи, у зв`язку з відсутністю в них одного з обов`язкових реквізитів («цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої» рядок 9).
Відповідно до п.2 ст.3 Закону №265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій (QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Так, перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв (електронні копії розрахункових документів (фіскальних чеків) додані до акту фактичної перевірки) без видачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідних розрахункових документів встановленої форми. Загальна вартість реалізованих товарів становить 216872,47 грн.
Статтею 8 Закону № 265 передбачено, що форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням РРО та/або програмних РРО (далі - ПРРО) чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з п. 1 розділу I Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 (далі - Наказ № 13), визначено, що форми і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, мають відповідати його вимогам.
Наказ № 329 стосується виключно наявності, з 01.10.2021 у фіскальному касовому чеку, які формуються всіма без виключення РРО та/або ПРРО, цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої.
Також, згідно з абзацом четвертим ч. 4 ст. 11 Закону № 481 у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації, в межах терміну придатності для споживання.
Таким чином, суд приходить висновку, що реалізація з 01.10.2021 алкогольних напоїв (строк придатності яких не минув) маркованих марками попереднього зразка, без зазначення в розрахунковому документі РРО та/або ПРРО відомостей із штрих - коду марки акцизного податку (серії та номеру), не є порушенням чинного законодавства.
Як зазначає позивач, ТОВ "Оміко" отримує від постачальників алкогольні напої (вина, горілка, коньяк та інше) у пляшках, на яких наявна марка акцизного податку з відповідним штрих кодом. Споживач, купуючи таку пляшку з алкогольним напоєм, де наявна марка "попереднього зразка", отримує від позивача (продавця) розрахунковий документ, у якому відображаються реквізити марки "попереднього зразка".
Судом встановлено, що 01.06.2019 ТОВ «Оміко» укладено із «Торговим дім «Горобина» договір поставки товару 1906006, предметом якого є поставка алкогольних напоїв в асортименті, кількості за попередніми замовленнями покупця (а.с.126).
Отже, у даному випадку позивач не є виробником алкогольної продукції, а реалізовує її після придбання у «Торговий дім «Горобина», яка, відповідно і використовує наявні марки акцизного податку.
Так, у даному випадку виробником алкогольних напоїв використано марку акцизного податку, обіг яких на території України дозволено станом на момент проведення фактичної перевірки.
Крім того, в матеріалах справи наявна податкова консультація ДПС України від 21.07.2023 №2010/ІПК/99-00-07-04-02-06 (а.с.137 -138) згідно змісту якої ДПС України розяснено ТОВ «Оміко», що алкогольні напої, марковані марками акцизного податку попереднього зразка, можуть знаходитися в обігу до їх повної реалізації, в межах терміну придатності для споживання та у разі проведення розрахунку із споживачами при роздрібній торгівлі алкогольними напоями (у т.ч. алкогольними напоями, які марковані марками акцизного податку попереднього зразка, строк придатності яких на дату продажу не минув, суб`єктів господарювання зобов`язано відображати у розрахункових документах цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер)шляхом введення вручну або сканування таких даних.
Згідно ст.52.1 Податкового кодексу України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Відповідно ст.53 Податкового кодексу України платник податків та/або податковий агент, які діяли відповідно до податкової консультації, не звільняються від обов`язку сплати податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.
Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачем не надано до суду жодного доказу на спростування вказаних пояснень позивача.
Таким чином, суд приходить висновку, що в цій частині позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Найменування товару, фіскальні номери документів, дата і час операцій відображені в Додатках №5, №6 (а.с.159-159 звор бік).
Згідно ст.15 Закону №265 передбачено, що контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до ПК України.
Відповідно до ст.2 Закону №265 розрахунковий документ- документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
За приписами п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Згідно п. 7 ст.3 Закону №265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: подавати до контролюючих органів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку.
Відповідно до п.11 ст.3 Закону № 265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Тобто, обов`язок щодо проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості покладається саме на суб`єктів господарювання.
Відповідно до п.7 ст.17 Закону № 265 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції, зокрема у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
Представник позивача в позовній заяві не заперечує факт наявності порушення, проте зазначає про збій в роботі мікросхеми флеш пам`яті РРО.
Згідно п.4 р. ІІІ «Порядку щодо реєстрації реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547 суб`єкти господарювання, які використовують РРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також здійснення операцій з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов`язані: у разі виявлення несправностей РРО, а також пошкодження засобів контролю протягом робочого дня, в якому виявлено несправності чи пошкодження, письмово або засобами телекомунікацій в довільній формі повідомити ЦСО, а також протягом двох робочих днів після дня виявлення несправностей чи пошкодження письмово або засобами телекомунікацій в довільній формі повідомити про це контролюючий орган, у якому суб`єкт господарювання зареєстрований як платник податків.
Відповідно до п.7 р. ІІІ «Порядку щодо реєстрації реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми.
Також, документи, що підтверджували б скасування помилково проведених через РРО сум розрахунку у встановленому порядку не надавались.
Суд також звертає увагу, що ТОВ «ОМІКО» посилаючись на технічний збій, не надає жодних доказів на підтвердження такого збою.
Приписами статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, суд приходить висновку, що податковим органом правомірно застосовані фінансові санкції до позивача за порушення п.11 ст.3 Закону № 265.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМІКО" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук