Справа № 240/32606/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

22 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/32606/23

категорія 108010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" до Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (далі - ДП "ЖЛГЗ") із позовною заявою до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 21.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Разом із позовною заявою надійшла до суду заява про забезпечення позову, в якому ДП "ЖЛГЗ" просить суд:

- зупинити дію розпорядження Державної податкової служби України від 20.06.2023 року № 194-р/п щодо анулювання ліцензії Державному підприємству «Житомирський лікеро-горілчаний завод» №00003 - на виробництво спирту етилового терміном дії з 21.02.2019 до 21.02.2024;

- зобов`язати Державну податкову службу України внести до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо зупинення дії розпорядження Державної податкової служби України від 20.06.2023 року №194-р/п щодо анулювання ліцензії Державному підприємству «Житомирський лікеро-горілчаний завод» №00003 - на виробництво спирту етилового терміном дії з 21.02.2019 до 21.02.2024.

В обґрунтування заяви позивач вказав, що для здійснення господарської діяльності ДП «ЖЛГЗ» має відповідні ліцензії №000001 - на право оптової торгівлі спиртом етиловим терміном дії з 30.03.2020 до 30.03.2025, № 00031 - на виробництво алкогольних напоїв терміном дії з 10.04.2021 до 10.04.2026, №00093 - на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту) терміном дії з 27.12.2021 до 27.12.2026, №00003 - на виробництво спирту етилового терміном дії з 21.02.2019 до 21.02.2024.

ДП «ЖЛГЗ» отримало засобами електронного зв`язку розпорядження Державної податкової служби України від 20.06.2023 № 194-р/п щодо анулювання його ліцензії №00003 - на виробництво спирту етилового терміном дії з 21.02.2019 до 21.02.2024.

Пояснює, що можливість підприємства здійснювати господарську діяльність безпосередньо залежить від наявності відповідних ліцензій.

Заявник звернув увагу на те, що підприємство забезпечує роботою значну кількість працівників - на ДП «ЖЛГЗ» перебувають в трудових відносинах 243 працівника. Заборгованість по виплаті заробітної плати складає 9 399 451,57 грн, з яких по сплаті ПДФО - 310 734,56 грн, військового збору - 25 397,37 грн.

Дана заборгованість виникла у ДП «ЖГЛЗ» в зв`язку з анулюванням вказаної ліцензії №00003 - на виробництво спирту етилового, що фактично призвело до повної зупинки підприємства та відсутності можливості реалізовувати товар. В подальшому, в разі непогашення та несплати заробітної плати та обов`язкових платежів, ДП «ЖЛГЗ» може понести додаткові збитки у вигляді штрафних санкцій з боку держави та можливого масового звільнення працівників.

Зазначає, що не зважаючи на введення воєнного стану в країні, підприємство продовжує сплачувати податки та збори, тим самим поповнюючи бюджет та підтримуючи економічну стійкість держави.

Заявник наголошує на тому, що ДП «ЖЛГЗ» уклало договори на поставку продукції з такими контрагентами як ДП Державне Київське Конструкторське Бюро «Луч», Товариство з обмеженою відповідальністю «Оризон-навігація». Через прийняття оскаржуваного розпорядження позивач не зможе виконати взяті на себе зобов`язання за вказаними вище договорами, що може призвести до застосування штрафних санкцій контрагентами позивача відповідно до умов договорів, що у своє чергу свідчить про існування реальної загрози завдання шкоди правам позивача внаслідок не вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у даній справі. Крім того, ДП «ЖЛГЗ» залучене до роботи державного оборонного комплексу та забезпечення потреб Збройних Сил України, в першочерговому порядку здійснює постачання спирту етилового ректифікованого для виробництва лікарських засобів та дезінфекційних засобів для військовослужбовців.

З урахуванням викладеного, заявник вважає, що існує реальна загроза завдання шкоди правам заявника, в тому числі й матеріальним, внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у даній справі.

Заява про забезпечення позову відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Враховуючи зазначену норму КАС України, суд дійшов висновку про необхідність розгляду клопотання про забезпечення позову в судовому засіданні, тому ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.11.2023 заяву про забезпечення позову призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.11.2023.

22.11.2023 у судовому засіданні представник ДП "ЖЛГЗ" просив задовольнити вказану заяву, а представник відповідачів просив відмовити у задоволенні зважаючи на її необґрунтованість.

Протокольною ухвалою 22.11.2023 суд перейшов в письмове провадження для прийняття судового рішення щодо заяви.

Особливості інституту забезпечення позову в адміністративному процесі врегульовані главою 10 розділу I КАС України.

Так, ч. 1 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

В свою чергу, ч. 1 ст. 151 КАС України передбачено види забезпечення позову, серед яких: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; заборона відповідачу вчиняти певні дії; встановлення обов`язку відповідача вчинити певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову; заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами; суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

При вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову суд установив, що відповідно до оспорюваного розпорядження відповідач анулював попередньо видану позивачу ліцензію.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі- Закон №481/95-ВР), анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання (стаття 3 Закону №481/95-ВР).

Отже, суд дійшов висновку, що позивач позбавлений права з моменту анулювання ліцензії здійснювати діяльність - виробництво спирту етилового.

Суд зазначає, що для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза ускладнення виконання рішення суду чи ефективного захисту такого права дійсно існує. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.

На виконання наведеного суд дослідив долучені позивачем до заяви про забезпечення позову копії документів та встановив наступне.

ДП «ЖЛГЗ» основним видом економічної діяльності якого є дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв уклало договір №1 від 03.01.2023 з ДП «Державне Київське Конструкторське Бюро «Луч» про передачу у його власність спирту етилового ректифікованого з метою лабораторно-технічних потреб кількістю 160 дал на 2023 рік.

Відповідно до довідки Державного концерну "Укроборонпром" №38 від 22.02.2023 ДП «Державне Київське Конструкторське Бюро «Луч» залучене до виконання державного замовлення у сфері оборони.

До матеріалів справи представником ДП «ЖЛГЗ» долучено лист Міністерства оборони України №220/444 від 13.01.2023 в якому зазначено, що ДП «ЖЛГЗ» залучене до роботи державного оборонного комплексу та забезпечення потреб Збройних Сил України, в першочерговому порядку здійснює постачання спирту етилового ректифікованого для виробництва лікарських засобів та дезінфекційних засобів для військовослужбовців. Постачання спирту етилового (вища очистка) ДП «ЖЛГЗ» відповідно до договору №1 від 03.01.2023 укладеного з ДП «Державне Київське Конструкторське Бюро «Луч» здійснюється для оборонних потреб України. Також, споживачами виробленої ДП «ЖЛГЗ» продукції є такі фармацевтичні компанії України як АТ "Фарма", ТОВ "Біофарма Плазма", АТ "Лубнифарм", ТОВ "Фарма Черкас", ТОВ Фармхім", ТОВ "ДКП "Фармацевтична Фабрика", ТОВ "Фармекс Груп", АТ Галичфарм" тощо.

Таким чином, судом встановлено, що позивач має діючі господарські зобов`язання для виконання державного замовлення у сфері оборони, крім того з ДП «ЖЛГЗ» перебувають в трудових відносинах 243 працівника, інтереси яких суд має врахувати при вирішенні вказаної заяви.

За наслідками оцінки наведених позивачем доводів та доказів, наданих на їх підтвердження, суд дійшов до висновку про існування підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки анулювання ліцензії позбавляє позивача права на подальше здійснення такої діяльності, та може призвести до ухвалення судом рішення по суті спору до затримки виконання державного замовлення у сфері оборони контрагентом, вивільнення працівників, що матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності взагалі у випадку ухвалення позитивного рішення суду.

Таким чином, наведені позивачем обставини дійсно впливають на здійснення ефективного способу захисту порушеного права, який, насамперед, спрямований на поновлення такого права, і лише у разі неможливості такого поновлення - гарантування особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Суд вважає, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Суд зазначає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, і жодним чином не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії.

Правомірність вжиття судом заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховного Суду, який у постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 160/5482/23 дійшов висновків, аналогічних до викладених судом у даній справі.

Як зазначено в Огляді судової практики Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справах, у яких вирішувалося питання щодо застосування заходів забезпечення позову (рішення, внесені до ЄДРСР, за період із 01.01.2018 до 31.01.2023) застосування заходів забезпечення позову щодо зупинення дії розпорядження про анулювання ліцензії на право виробництва, зберігання пального, оптової та роздрібної торгівлі ним, а також зобов`язання видалити відповідні записи про анулювання ліцензій з відповідного реєстру в контексті таких оскаржуваних дій контролюючого органу узгоджується з принципом процесуальної економії, відповідно до якого немає потреби звертатися до суду для додаткових засобів захисту.

Згідно зі статтею 3 Закону №481/95-ВР орган ліцензування на наступний робочий день після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії:

вносить інформацію щодо розпорядження про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті;

направляє суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про анулювання ліцензії в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.

Оскільки Державна податкова служба України вносить відповідну інформацію про анулювання ліцензій до відповідного реєстру, з метою належної господарської діяльності ДП «ЖЛГЗ» на час розгляду справи по суті, то суд вважає за можливе вжити наступні заходи забезпечення позову:

- зупинити дію розпорядження Державної податкової служби України від 20.06.2023 № 194-р/п щодо анулювання ліцензії Державному підприємству «Житомирський лікеро-горілчаний завод» №00003 - на виробництво спирту етилового терміном дії з 21.02.2019 до 21.02.2024;

- зобов`язати Державну податкову службу України внести до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо зупинення дії розпорядження Державної податкової служби України від 20.06.2023 №194-р/п щодо анулювання ліцензії Державному підприємству «Житомирський лікеро-горілчаний завод» №00003 - на виробництво спирту етилового терміном дії з 21.02.2019 до 21.02.2024.

Окремо, суд зауважує, що не висловлює думку щодо протиправності чи правомірності спірного розпорядження Державної податкової служби України від 20.06.2023 року № 194-р/п, а рішення стосовно вжиття заходів забезпечення позову жодним чином не має визначального впливу на рішення, яке згодом може бути ухвалено.

Керуючись статтями 5, 6, 12, 151, 152, 153, 154, 155, 156, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву Державного підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про забезпечення позову.

Зупинити дію розпорядження Державної податкової служби України від 20.06.2023 № 194-р/п щодо анулювання ліцензії Державному підприємству «Житомирський лікеро-горілчаний завод» №00003 - на виробництво спирту етилового терміном дії з 21.02.2019 до 21.02.2024.

Зобов`язати Державну податкову службу України внести до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо зупинення дії розпорядження Державної податкової служби України від 20.06.2023 №194-р/п щодо анулювання ліцензії Державному підприємству «Житомирський лікеро-горілчаний завод» №00003 - на виробництво спирту етилового терміном дії з 21.02.2019 до 21.02.2024.

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 22 листопада 2023 року.

Суддя О.В. Єфіменко