Справа № 711/8277/23
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8277/23
Провадження № 2-а/711/64/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта Бориспільського районного управління поліції Бабцького Євгена Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до старшого сержанта Бориспільського районного управління поліції Бабцького Євгена Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2023, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/8277/23, провадження № 2-а/711/64/23.

Відповідно до ч.1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 26 КАС України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.

Як вбачається із матеріалів позову, позивачем зазначена адреса свого місця проживання: АДРЕСА_1 , а в обґрунтування підсудності справи та звернення з позовом до Придніпровського районного суду м. Черкаси, у позові вказано, що згідно тексту оскаржуваної постанови позивач проживає/зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Адреса місцезнаходження відповідача у позовній заяві вказана: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона саме проживає постійно або тимчасово. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою.

Чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію.

Разом з тим, відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 319402 від 13.11.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.01.2012 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , що не належить до юрисдикції Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Відтак, в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження тимчасового проживання (перебування) позивача у АДРЕСА_2 , а його твердження вказане у позові не може вважатися належними доказом місця проживання (перебування) позивача, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Враховуючи положення ст. 25, 26 КАС, ані адреса зареєстрованого місця проживання позивача, ані місцезнаходження відповідача не відноситься до територіальної юрисдикції Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Вирішуючи питання можливості розгляду позовної заяви Придніпровським районним судом міста Черкаси, суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких правил підсудності, встановлених ЦПК.

За усталеною практикою ЄСПЛ, термін право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність, у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справіLeo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справахJorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

У рішенні ЄСПЛ "Сокуренко і Стригун проти України" суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні раніше згадуваної справи "Занд проти Австрії", зазначено, що термін "судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Розгляд справи з порушенням підсудності призведе до постановлення незаконного рішення.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Тож, враховуючи викладене вище, вказана справа має бути розглянута за правилами ч. 1 ст. 25 КАС України, якою також керується позивач при зверненні до суду.

З огляду на адміністративний поділ та наближеність суду загальної юрисдикції до зареєстрованого місця проживання позивача, суд вважає, що вказана справа належить до юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси (м. Черкаси, вул.. Гоголя, 316).

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність направлення адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта Бориспільського районного управління поліції Бабцького Євгена Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності до Соснівського районного суду м. Черкаси (м. Черкаси, вул. Гоголя, 316).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 25, 26,29, 294, 295, 297 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Передати адміністративну справу ОСОБА_1 до старшого сержанта Бориспільського районного управління поліції Бабцького Євгена Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за підсудністю на розгляд до Соснівського районного суду м. Черкаси (м. Черкаси, вул. Гоголя, 316).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 15.11.2023.

Суддя: Н. М. Кондрацька