Справа № 200/2884/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року справа №200/2884/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року (головуючий суддя І інстанції Череповський Є.В.), складеного в повному обсязі 29 грудня 2022 року, у справі № 200/2884/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача Військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 15.05.2017 року по 02.07.2019 року та з 15.02.2020 року по 14.08.2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 14.08.2021 року, грошової компенсації за роботу у вихідні, святкові та не робочі дні під час виконання завдань у зоні проведення АТО-ООС у Донецькій та Луганській областей в період проходження військової служби з 02.07.2016 року по 02.07.2019 року та в період з 15.02.2020 року по 14.08.2021 року, індексації грошового забезпечення за період з 02.07.2016 року по 02.07.2019 року та в період з 15.02.2020 року по 14.08.2021 року та грошової компенсації за недоотримане під час проходження служби речове майно, а також визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання довідки про нараховану суму індексації грошового забезпечення за період з 02.07.2016 року по 02.07.2019 року та в період з 15.02.2020 року по 14.08.2021 року, довідки про розмір грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, та довідки про розмір грошової компенсації за роботу у вихідні, святкові та не робочі дні під час виконання завдань у зоні проведення АТО - ООС у Донецькій та Луганській областей, довідки про розмір грошової компенсації за недоотримане під час проходження служби речове майно;

зобов`язання відповідача Військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 15.05.2017 року по 02.07.2019 року та з 15.02.2020 року по 14.08.2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 14.08.2021 року;

зобов`язання відповідача Військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошову компенсацію за роботу у вихідні, святкові та не робочі дні під час виконання завдань у зоні проведення АТО-ООС у Донецькій та Луганській областей в період проходження військової служби з 02.07.2016 року по 02.07.2019 року та в період з 15.02.2020 року по 14.08.2021 року;

зобов`язання відповідача Військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 02.07.2016 року по 02.07.2019 року та в період з 15.02.2020 року по 14.08.2021 року;

зобов`язання відповідача Військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошову компенсацію за недоотримане під час проходження служби речове майно;

зобов`язання відповідача надати до суду довідки про нараховану суму індексації грошового забезпечення за період з 02.07.2016 року по 02.07.2019 року та в період з 15.02.2020 року по 14.08.2021 року, довідки про розмір грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 15.05.2017 року по 02.07.2019 року та з 15.02.2020 року по 14.08.2021 року, довідки про розмір грошової компенсації за роботу у вихідні, святкові та не робочі дні під час виконання завдань у зоні проведення АТО - ООС у Донецькій та Луганській областей за період з 02.07.2016 року по 02.07.2019 року та в період з 15.02.2020 року по 14.08.2021 року, довідки про розмір грошової компенсації за недоотримане під час проходження служби речове майно.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 15.05.2017 року по 02.07.2019 року виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02.07.2019 року та з 15.02.2020 року по 31.12.2020 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 14.08.2021 року.

Зобов`язано відповідача Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 15.05.2017 року по 02.07.2019 року виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02.07.2019 року та з 15.02.2020 року по 31.12.2020 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 14.08.2021 року.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 02.07.2016 року по 30.11.2018 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 02.07.2016 року по 30.11.2018 року.

У задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

З таким рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив його скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що механізм та порядок проведення індексації грошових доходів, в тому числі доходу, який підлягає індексації, визначається Порядком проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено Постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078.

Вважає, що строк звернення до суду позивачем є пропущеним.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_4 .

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 від 15.05.2017 року.

Позивачем 02.07.2016 року було підписано контракт строком на 3 роки, відповідно до якого останній проходив військову службу в військовій частині польова пошта НОМЕР_6 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.07.2019 року №189 старшого солдата ОСОБА_1 з 02.07.2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення з 03.07.2019 року. Вислуга років у ЗСУ становить: календарна 03 роки 00 місяців 01 день.

Позивачем 15.02.2020 року, 15.08.2020 року, 15.02.2021 року було підписано контракти строком на 6 місяців кожний, відповідно до яких останній проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2021 року №189 старшого солдата ОСОБА_1 з 14.08.2021 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення з 15.08.2021 року. Вислуга років у ЗСУ становить: календарна 04 роки 06 місяців 00 днів, пільгова 04 роки 03 місяці 26 днів, загальна 08 років 09 місяців 26 днів.

В період з 03.09.2016 року по 17.09.2016 року, з 25.10.2016 року по 10.12.2016 року, з 26.12.2016 року по 09.03.2017 року, з 15.03.2017 року по 22.03.2017 року, з 31.03.2017 року по 05.04.2017 року, з 20.10.2017 року по 03.11.2017 року, з 03.11.2017 року по 14.01.2018 року, з 23.01.2018 року по 15.03.2018 року, з 25.03.2018 року по 30.04.2018 року позивач приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО, що підтверджується довідкою від 03.07.2019 року №1120.

В період з 30.04.2018 року по 06.06.2018 року, з 17.12.2018 року по 15.02.2019 року, з 26.02.2019 року по 02.07.2019 року, з 20.03.2020 року по 23.11.2020 року позивач приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, що підтверджується довідкою від 03.07.2019 року №1119 та довідки №б/н від 2021 року.

19.10.2021 року позивач звертався до командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати недоотриманих сум при звільненні.

Відповідно до розрахунку виплаченої індексації, Позивачу в період з 02.07.2016 року по 30.11.2018 року включно індексація грошового забезпечення не виплачувалась, в період з 01.12.2018 року по 02.07.2019 року та з 01.03.2020 року по 13.08.2021 року індексація грошового забезпечення була виплачена, що також підтверджується картками особового рахунку за 2019, 2020, 2021 роки.

Відповідно до картки особового рахунку за 2021 рік Позивачу було виплачено компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2021 рік у розмірі 5192,87 грн,, що також підтверджується витягом з наказу від 13.08.2021 року №189.

Відповідно до довідки-розрахунку №7 за речове майно яке належить до видачі Позивачу згідно встановлених норм при звільненні з лав ЗСУ, сума речового майна складає 21070,91 грн.

Спірним питання даної справи є правомірність заявлених позовних вимог

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги та визначив, що відповідачем порушені права позивача в частині нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та індексації грошового забезпечення за період з 02.07.2016 року по 30.11.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення виключно в межах апеляційної скарги та зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ (далі Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 3 цього Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст. 5 Закону № 1282-ХІІ підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок №1078).

Згідно із пунктом 1-1 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

З викладеного вище виходить, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Положеннями Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації, посилання на відсутність фінансування у відповідача є необґрунтованою.

В рішенні Конституційного суду України № 7-рп/2004 від 17 березня 2004 року по справі № 1-13/2004 зазначено, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України (254к/96-ВР) відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України (254к/96-ВР) перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 N 8-рп/99 (v008p710-99) у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 N 5-рп/2002 (v005p710-02) у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба в Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 N 5-рп/2002 (v005p710-02) у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18, від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19, від 21 листопада 2019 року у справі № 815/5547/17, від 05 лютого 2020 року по справі № 825/565/17.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції констатує, що ненарахування та невиплата позивачу індексації грошового забезпечення у період служби свідчить про порушення відповідачем вимог Закону від № 1282-XII та Порядку № 1078.

Відповідно до п. 1 постанови КМУ від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 19 до постанови КМУ від 07.11.2007 № 1294 затверджена Схема посадових окладів осіб рядового і молодшого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, з якої випливає, що з січня 2008 року не відбувалася зміна посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

Відтак, з 02.07.2016 року по 30.11.2018 року позивач має право на проведення індексації його грошових доходів.

Судом встановлено, що позивачу у період з 02.07.2016 року по 30.11.2018 року не здійснювалося нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення.

Таким чином, судами встановлено, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення в повному обсязі за період з 02.07.2016 року по 30.11.2018 року, що є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині

Щодо посилання відповідача на порушення строків звернення до суду, суд зазначає наступне.

В силу приписів частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів не з моментом, коли права особи були порушені, а з моментом, коли особи дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Судом враховується рішення Конституційного суду України від 15.10.2013 № 9-рп/2013 зі змісту якого слідує, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Отже, поняття грошового забезпечення в даній справі є аналогічним поняттю заробітної плати, тому суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року у справі № 200/2884/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А.Блохін

Е.Г. Казначеєв