Справа № 380/17241/22
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа №380/17241/22

адміністративне провадження №К/990/31877/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Губської О.А., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонської В.Е., Губської О.А., Мельник-Томенко Ж.М. у розгляді касаційної скарги на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року у справі №380/17241/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання дії та бездіяльності протиправними,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі №380/17241/22 повернуто скаржнику.

20 вересня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з установленням скаржнику строку у 10 днів для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду документу про сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн.

06 листопада 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій позивачка просила продовжити термін на усунення недоліків.

Також 06 листопада 2023 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, в якій скаржник просила звільнити її від сплати судового збору та не створювати перешкоди у доступі до правосуддя.

Крім того, 06 листопада 2023 року позивачка подала клопотання про надання їй документів з матеріалів справи, а також клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2023 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року у справі №380/17241/22, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року у справі №380/17241/22.

21 листопада 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонської В.Е., Губської О.А., Мельник-Томенко Ж.М. від розгляду справи №380/17241/22.

Так, заявник посилається на пункт 4 частини першу статті 36 КАС України, відповідно до якої судді не можуть брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягають відводу (самовідводу), а саме: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності.

В обґрунтування вказаної заяви позивачка зазначає, що наявні обставині, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості вищевказаної колегії суддів касаційної інстанції при розгляді касаційної скарги на ухвалу від 04 липня 2023 року.

Так, ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу №380/17241/22 з метою перевірки доводів касаційної скарги. Разом з тим, у матеріалах справи відсутнє клопотання ОСОБА_1 про продовження терміну на усунення недоліків апеляційної скарги, яке могло бути доказом щодо усунення недоліків апеляційної скарги, та стало підставою повернення апеляційної скарги відповідно до ухвали 04 липня 2023 року.

При цьому, скаржником зазначено, що суддям Мацедонській В.Е., Губській О.А. та Мельник-Томенко Ж.М. дуже добре відома «схема», за якою зникають документи, які надіслані до суду та отримані судом. А тому, у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 буде відмовлено.

Також 21 листопада 2023 року позивачка подала пояснення до заяви про відвід, в яких зазначила, що нею надіслано до Верховного Суду заяву про відвід, та надала службові чеки з «Укрпошти» від 18 листопада 2023 року та від 20 листопада 2023 року.

21 листопада 2023 року позивачка подала додаткові пояснення до заяви про відвід від 20 листопада 2023 року.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, Суд зазначає наступне.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Приписи частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

У силу частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Разом з цим, Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Мацедонської В.Е., Губської О.А., Мельник-Томенко Ж.М. у розгляді справи №380/17241/22 не містить підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, а зводиться до суб`єктивних припущень щодо упереджених дій суддів, без наведення будь-яких обґрунтувань такої зацікавленості.

Так, фактично доводи заяви про відвід суддів зводяться до суб`єктивної думки позивачки щодо упередженості суддів у розгляді справи та незгоди з процесуальним рішенням Суду, а саме витребування справи в ухвалі Верховного Суду від 07 листопада 2023 року про відкриття касаційного провадження. При цьому, в матеріалах справи відсутнє клопотання ОСОБА_1 , яке вона надсилала до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Однак за змістом частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальним рішенням, рішення судді в інших справах не може бути підставою для відводу.

При цьому, посилаючись на упередженість суддів у зв`язку із винесенням вищевказаної ухвали, заявником не зазначено обставин, з якими закон пов`язує відведення суддів від розгляду вказаної справи.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Мацедонської В.Е., Губської О.А., Мельник-Томенко Ж.М. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у їх упередженості, із матеріалів касаційної скарги та доводів заяви про відвід не вбачається.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонської В.Е., Губської О.А., Мельник-Томенко Ж.М., питання про відвід суддів відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 37, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонської В.Е., Губської О.А., Мельник-Томенко Ж.М. визнати необґрунтованим.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонської В.Е., Губської О.А., Мельник-Томенко Ж.М. у розгляді касаційної скарги на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року у справі №380/17241/22 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. А. Губська

Ж. М. Мельник-Томенко