Справа № 200/5992/23
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

23 листопада 2023 року Справа №200/5992/23

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка

Олега Миколайовича ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Грецького В.Г. звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не здійсненні позивачу виплати як основного виду грошового забезпечення так і додаткової винагороди як військовослужбовцю, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за лютий 2022 року та з липня 2022 року по вересень 2023 року включно, в сумі 100 000 (сто тисяч) 00 грн. за кожен місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як основного виду грошового забезпечення так і додаткову винагороду як військовослужбовцю, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за лютий 2022 року та з липня 2022 року по вересень 2023 року, в сумі 100 000 (сто тисяч) 00 грн за кожен місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

26 жовтня 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом: надати позивачу строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом: надання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску; зазначення відомостей про місце проживання чи перебування позивача.

13 листопада 2023 року від представника позивача адвоката Грецького В.Г. до суду надійшла заява про незгоду з доводами ухвали суду від 26 жовтня 2023 року про залишення позовної заяви без руху та заяву про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

15 листопада 2023 року ухвалою суду продовжено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на строк не більше 5 днів.

Приймаючу означену ухвалу суд виходив з того, що клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом обґрунтовано тим, що Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президент України В. Зеленський постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому в установленому законом порядку продовжувався та триває на теперішній час.

Поряд з цим, представник позивача зазначив, що позивач приймає безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки та оборони України, надаючи відсіч і стримування збройної агресії військам Російської Федерації та незаконним формуванням так званих ЛНР і ДНР, в межах виданих бойових наказів.

До адміністративного позову представником позивача додано довідку Військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2023 року № 4467 про безпосередню участь особи у бойових у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно якої позивач дійсно з 20.01.2022 року по 11.06.2022 року, з 12.06.2022 року по 13.07.2022 року, з 13.07.2022 року по 27.07.2022 року по 06.10.2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Однак, доказів участі у бойових діях у період з 07.10.2022 року до 21.10.2023 року (дата звернення до суду з позовною заявою) представник позивача до суду не надав, а отже означений довід клопотання представника позивача потребує доказового обґрунтування.

21 листопада 2023 року від представника позивача адвоката Грецького В.Г. надійшла заява, в якій він зазначив, що на адресу відповідача було направлено адвокатський запит в якому порушено питання про: надання Витягу з наказу про мобілізацію або про зарахування на службу ОСОБА_1 ; надання довідки про проходження військової служби з терміном приймання безпосередньої участі у бойових діях; надання інформації про розмір грошового забезпечення виплаченого ОСОБА_1 , солдату який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , починаючи із лютого 2022 року по серпень 2023 року; надання інформації про підстави не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди визначеної пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з лютого 2022 року по серпень 2023 року; про надання інформації чи надходили на адресу відповідача рапорти (донесення) начальника командира підрозділу в якому проходить службу позивач про його участь у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань з лютого 2022 року по серпень 2023 року включно, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі, якщо так, то надати належним чином засвідчену копію такого; у разі, якщо не виплата додаткової винагороди зазначеної у пункті 2 запиту стала наслідком застосування до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень надати: належним чином засвічену копію наказу про його застосування; матеріалів службового розслідування та інших документів які стали підставою для притягнення мого клієнта до дисциплінарної відповідальності; належним чином засвідчені копії наказів про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини ОСОБА_1 та бойові розпорядження, які обумовлювали виконання ним своїх обов`язків з лютого 2022 року по серпень 2023 року включно.

У відповідності до інформації наявної на сайті Укрпошти відповідне поштове відправлення вручено отримувачу 22.09.2023 року. Водночас, до часу направлення позовної заяви до суду, будь-які відповіді на адресу сторони позивача не надходили.

Позивач вказує на те, що лише розгляд справи по суті і з`ясування, зокрема, питання наявності у позивача законних підстав для виплати додаткової винагороди в сумі 100000 грн, дозволить суду оцінити правомірність дій відповідача, тому обґрунтування Донецького окружного адміністративного суду ухвали від 26.10.2023 року та ухвали від 15.11.2023 року у справі 200/5992/23 позивач вважає помилковим та таким, що не відповідає завданню адміністративного судочинства, а саме справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенню судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши зазначену заяву та надавши їй правову оцінку суд зазначає наступне.

Виходячи із доводів клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою позивач з приймає безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки та оборони України, надаючи відсіч і стримування збройної агресії військам Російської Федерації та незаконним формуванням так званих ЛНР і ДНР, в межах виданих бойових наказів.

Водночас, згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2023 року № 4467 про безпосередню участь особи у бойових у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно якої позивач дійсно з 20.01.2022 року по 11.06.2022 року, з 12.06.2022 року по 13.07.2022 року, з 13.07.2022 року по 27.07.2022 року по 06.10.2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Виходячи з викладеного, у період з 07.10.2022 року до 10.08.2023 року (дата довідки) позивач безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України не приймав.

Доказів на підтвердження залучення позивача до безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період з 11.08.2023 року по дату звернення до суду з адміністративним позовом представник позивача суду не надав.

Таким чином, представником позивача не надано доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовною заявою в частині позовних вимог, що стосуються виплати спірної винагороди за лютий 2022 року та за період з липня 2022 року по червень 2023 року включно, який закінчився 01.10.2023 року.

Питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог, що стосуються виплати спірної допомоги за період з липня 2023 року по вересень 2023 року судом не ставиться, оскільки строк звернення до суду з цими позовними вимогами не порушено.

Щодо доводів представника позивача відносно лише розгляд справи по суті і з`ясування, зокрема, питання наявності у позивача законних підстав для виплати додаткової винагороди в сумі 100000 грн дозволить суду оцінити правомірність дій відповідача суд зазначає, що погоджується з таким твердженням позивача, проте згідно з частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Водночас, п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України встановлює, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Верховний Суд в постанові від 17.12.2021 року по справі № 640/16928/21 дійшов висновку, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи розпочинає свій перебіг лише за умови, що остання була реально обізнаною з фактом їх порушення оспорюваними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16.12.1992 у справі Хаджіанастасіу проти Греції , пункти 32-37).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад до строків для подання адміністративного позову (рішення Європейського суду з прав людини від 07.09.1999 у справі Йодко против Литви (Jodko v. Lithuania).

Верховний Суд в постанові від 17.12.2021 року по справі № 640/16928/21 зауважує, що частиною другою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Верховний Суд в постанові від 22.12.2021 року по справі № 200/17683/21 зазначив, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Водночас, в ухвалі Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 127/2897/13-ц, суд дійшов висновку, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

В постанові від 29.09.2022 року у справі № 500/1912/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Колегія суддів Верховного Суду також погодилась із висновком судів попередніх інстанцій про те, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що публічно-правовий спір стосується захисту трудових прав позивача, суд дійшов висновку про можливість продовження строку на усунення недоліків в межах строків, визначених ст. 169 КАС України, надавши позивачу 5 днів на усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 121, 160, 161, 169, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на строк не більше 5 днів та запропонувати надати докази на обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, зокрема, залучення позивача до безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період з 11.08.2023 року по дату звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки ://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко