Справа № 560/11242/23
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11242/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

23 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2023 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Хмельницької митниці, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА400000/2023/000071/2 від 21.04.2023 та визнати протиправною відмову Хмельницькою митниці від 16.06.2023 №7.26-2/15/13/2520 у скасуванні та залишенні без змін рішень про коригування митної вартості товарів Хмельницької митниці №UА400000/2023/000071/2 від 21.04.2023.

Позов мотивований тим, що відповідач протиправно прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, адже подані документи підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду 16 серпня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів №UА400000/2023/000071/2 від 21.04.2023.

Визнано протиправною відмову Хмельницької митниці, викладену у листі №7.26-2/15/13/2520 від 16.06.2023 у скасуванні та залишенні без змін рішення про коригування митної вартості товарів.

Стягнуто на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8924 грн. 70 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Зазначає, що оскаржуване рішення та відмова винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами Митного кодексу України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.04.2023 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та компанією "TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD. STI" укладено зовнішньоекономічний контракт №UA01042023 від 01.04.2023, відповідно до якого продавець доставляє, а покупець приймає та оплачує встановлений набір меблів, в асортименті та кількості відповідно до відповідних додатків, підписаних сторонами, які є невід`ємними частинами цього договору.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту UA01042023 від 01.04.2023, згідно рахунку-фактури (інвойсу) TAS113 від 14.04.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 41 680, 00 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного товару позивач 20.04.2023 подав до Хмельницької митниці електронну митну декларацію 23UA56U3, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (набори меблів).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією 23UA56U3 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: зовнішньоекономічний договір №UA01042023 від 01.04.2023 разом з додатком №1 до договору; рахунок-проформа №17 від 10.04.2023; рахунок-фактура (інвойс) TAS113 від 14.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №104 від 14.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №104JBKLN4 від 14.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №105 від 19.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №105JBKLN4 від 19.04.2023; договір про перевезення UA01042023 від 01.04.2023; автотранспортна накладна №1 від 17.04.2023; автотранспортна накладна №2 від 17.04.2023; довідка про транспортні витрати №221 від 17.04.2023; довідка про транспортні витрати №222 від 17.04.2023; копія митної декларації країни відправлення №23060600ЕХ00012844 від 14.04.2023; висновок експерта №0056 від 18.04.2023; прайс - лист б/н від 01.04.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів відповідач надіслав повідомлення декларанту наступного змісту: документи, подані згідно ч.2 ст. 53 МКУ містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

У свою чергу, декларантом на вимогу митного органу для підтвердження митної вартості товарів, надано всі документи, передбачені частиною 2 ст. 53 МКУ, а саме: №ТАS113 від 14.04.2023; автотранспортна накладна б/н від 17.04.2023; накладна б/н від 17.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №104 від 14.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №105 від 19.04.2023; заявка на перевезення №1 від 14.04.2023; довідка про транспортні витрати №221 від 17.04.2023; довідка про транспортні витрати №222 від 17.04.2023; прайс - лист б/н від 01.04.2023; висновок експерта №0056 від 18.04.2023; зовнішньоекономічний договір №UА01042023 від 01.04.2023; додаток №1 до контракту від 01.04.2023; контракт про перевезення №UА01042023 від 01.04.2023; експортна декларація №23060600ЕХ00012844 від 14.04.2023. Додатково було надано видаткові накладні.

Однак, 21.04.2023 митний орган прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UА400000/2023/000071/2.

На виконання вимог рішення про коригування митної вартості декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA10U9 та 21.04.2023 вона була оформлена Хмельницькою митницею.

В подальшому, позивач у відповідності до пункту 9 статті 55 Митного кодексу України, просив винести письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасувати зазначене рішення про коригування митної вартості товарів, а також повернути (вивільнити) фінансову гарантію у розмірі 624 070, 95 гривень.

У відповідь на цю заяву, Хмельницькою митницею 16 червня 2023 року був надісланий лист №7.26-2/15/13/2520, яким відмовлено у скасуванні та залишено без змін рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2023/000071/2.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Митного кодексу України (далі - МК України).

Згідно з ч.2 ст.1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 49 МК України визначено, що митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частин 4 та 5 статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 5 статті 54 МК України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

З наведених норм слідує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Поряд з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка неодноразово викладалась Верховним Судом у його постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14 та ін.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідач зазначив наступне:

1. Дата завантаження вантажу, зазначена в CMR 17.03.2023, що раніше як дата контракту (01.04.2023) рахунку-проформи (10.04.2023) та договору перевезення вантажу (01.04.2023).

У довідках б/н від 04.05.2023 перевізник зазначає, що при заповненні автотранспортних накладних (CMR) ним була допущена помилка у даті завантаження вантажу. У автотранспортній накладній у графах 4 та 20 вказана дата -17.03.2023, однак насправді реальна дата завантаження товару, яка має бути зазначена у вказаних графах - 17.04.2023. У обох вказаних автотранспортних накладних перевізником вручну виправлено помилку у даті завантаження. У митних деклараціях UA56U3 від 20.04.2023 та UA10U9 від 21.04.2023 під кодом "0730" містяться два документи - автотранспортні накладні із правильно зазначеними датами - 17.04.2023. Відтак, у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA400040/2023/000326 також вказано автотранспортні накладні із правильною датою.

В копії митної декларації країни відправлення, окрім рахунку поданого до митного оформлення зазначено рахунки-фактури, не подані до митного оформлення.

Продавець "TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD" у листі зазначає, що у графі 44 експортної митної декларації Туреччини №23060600EX00012844 від 14.04.2023 зазначено документ з назвою "E-Fatura", який по своїй суті є внутрішнім електронним документом суб`єкта підприємницької діяльності Туреччини.

Позивачем до заяви у порядку ст. 55 МК України було додано довідку-роз`яснення від контрагента стосовно зазначених кодів у гр. 44 турецької експортної декларації.

В банківських платіжних документах відсутні номера рахунків фактур (проформ), при цьому зазначено оплата за фурнітуру, що унеможливлює ідентифікацію з оцінюваними товарами.

У банківських платіжних документах MUR104 від 14.04.2023 (104JBKLN4 від 14.04.2023) та MUR105 від 19.04.2023 (105JBKLN4 від 19.04.2023) у призначенні платежу наявне посилання на контракт UA01042023 від 01.04.2023. Оплата здійснювалась не за фурнітуру, а за меблі.

4. Наявні розбіжності в частині перевізника товару та особи з якої укладено договір транспортування.

Так, заявником укладено контракт на транспортні послуги UA01042023 від 01.04.2023 із перевізником "HELEN TASIMACILIK SAN. VE TIC. LTD. STI". Вказаний контракт подавався до митного контролю і предметом його є планування, організація перевезень у міжнародному сполученні.

З зазначеного слідує, що перевізник "HELEN TASIMACILIK SAN. VE TIC. LTD. STI" може залучати задля виконання своїх зобов`язань третіх осіб, підтвердженням чого є відповідні заявки на перевезення від 17.04.2023.

Ідентифікувати, що довідки про транспортні витрати стосуються даної операції неможливо, оскільки вони не містять реквізитів жодного документу.

Перевізник своїми доповненнями до довідок про транспортні витрати №221 та №222 повідомив відповідача про наступне: довідки про транспортні витрати №221 від 17.04.2023 та №222 від 17.04.2023 містять у собі розрахунки транспортних витрат, із посиланням на реєстраційні номерні знаки транспортних засобів, які здійснювали вказані перевезення, що співпадають із тими номерними знаками, що вказані у обох автотранспортних накладних б/н від 17.04.2023, а також дані довідки підписані перевізником "HELEN TASIMACILIK SAN. VE TIC. LTD. STI" з яким ФОП ОСОБА_1 уклав контракт на транспортні послуги №UA01042023 від 01.04.2023.

Розділом ІІІ (графа 20) наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та правил її заповнення" визначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. При цьому, жодного з вищезазначених документів для підтвердження складової митної вартості товару - транспортування не надано.

На підтвердження транспортних витрат декларантом заявника подавались наступні документи: контракт на транспортні послуги UA01042023 від 01.04.2023; довідка про транспортні витрати №221 від 17.04.2023; довідка про транспортні витрати №222 від 17.04.2023; автотранспортна накладна 1 (CMR) б/н від 17.04.2023; автотранспортна накладна 2 (CMR) б/н від 17.04.2023; експортна декларація країни відправлення 23060600EX00012844 від 14.04.2023.

Крім того, декларантом до заяви у порядку ст. 55 МК України подавався договір/заявка на перевезення б/н від 17.04.2023, договір/заявка на перевезення б/н від 17.04.2023 та акт виконаних робіт (наданих послуг), що стосується наданих транспортних послуг.

У висновку ТПП зазначено інша марка столів.

У висновку Вінницької торгово - промислової палати №0056 від 18 квітня 2023 року, який виданий на підставі експертизи, що проводилась за контрактом №UА01042023 від 01.04.2023 та комерційним інвойсом №TAS113 від 14.04.2023, у таблиці "Опис товару" вказано: столи і стільці - Меrcan; овальні столи і стільці Меrcan.

Отже, Меrcan - це модель столів та стільців. У той час, як торговельна марка столів та стільців Меrcan - РrоІіnе. Таким чином, ця сама модель столів та стільців вказана у інвойсі №TAS113, і у специфікації до інвойсу №TAS11, і у митних деклараціях.

Згідно з пунктом 3.1 визначено, що ціна включає витрати на пакування та маркування. При цьому поставка товару здійснюється на умовах поставки ЕХW що передбачає завантаження за рахунок покупця та підтверджується п. 4.2.2. договору перевезення.

З огляду на умови поставки (ЕХW), продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для надання товару в розпорядження покупця. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно надавати у розпорядження товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Тобто передбачено, що вартість упаковки входить в ціну товару. Вказаний пункт договору узгоджуються з умовами поставки EXW та означає те, що у вартості кожного товару вже включені витрати на упаковку товару, маркування та завантаження на складі продавця.

Згідно із пунктом 4.1 договору на транспортні послуги передбачено страхування, при цьому в довідках про транспортні витрати зазначено, що вантаж не страхувався.

Компанія "TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD. STI" у своїй довідці б/н від 04.05.2023 зазначає, що пунктом 4.1.5 контракту про транспортні послуги UA01042023 від 01.04.2023 передбачено страхування виключно транспортних засобів.

Так, у даному випадку вказаний пункт контракту про транспортні послуги UA01042023 від 01.04.2023 стосується страхування вищевказаних транспортних засобів, які здійснюють перевезення.

Обрані контрагентами умови поставки EXW не передбачають обов`язкового страхування вантажу, а тому страхування товару не проводилось.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України вимоги щодо надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, передбачені лише для випадків, якщо страхування здійснювалося.

Отже, у митного органу немає підстав вимагати документи щодо операцій, які не виконувались сторонами контракту та які не є обов`язковими при зазначених у митній декларації умовах поставки.

Так, пПозивачем до заяви у порядку ст. 55 МК України було додано також довідку б/н від 04.05.2023, яка підтверджує вищенаведене.

Наданий висновок ТПП містить лише переписку з відправником товару, при цьому не містить аналізу ринку подібного товару в країні відправлення для підтвердження "дійсної (достовірної)" вартості товару.

Визначаючись щодо висновку експертного товарознавчого дослідження, то відповідно до приписів ч. 1 ст. 327 МК України, митниці органи наділені правом залучати спеціалістів та експертів для участі у здійсненні митного оформлення.

У статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 №2658-III передбачена можливість проведення рецензування звіту про оцінку майна, а саме рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Згідно із частиною 2 статті 4 Закону №2658-III визначено, що оціночна діяльність може здійснюватися у таких формах, як рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України "Про торгово-промислові палати України" від 02.12.1997 №671/97-ВР методичні та експертні документи, видані торгово-промисловою палатою в межах її повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Поданий до митного контролю висновок торгово-промислові палати є чинним, виданий експертом у межах компетенції та повноважень та не скасований у встановленому законом порядку та не піддавався рецензуванню.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів зауважує, що митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Таким чином, з огляду на встановленні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивач при подачі документів надав всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

В той же час, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості придбаного позивачем товару за резервним методом, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем вимог ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень. В оскаржуваних рішеннях відповідачем наведені формальні причини в обґрунтування неможливості застосування другорядних методів, що передують резервному, який застосований Хмельницькою митницею до позивача.

Такі загальні посилання на норми Митного кодексу України зроблені без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості не є достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, а тому рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА400000/2023/000071/2 від 21.04.2023 необхідно визнати протиправною та скасувати, а відмову Хмельницької митниці, викладену у листі від 16.06.2023 №7.26-2/15/13/2520 у скасуванні та залишенні без змін рішення про коригування митної вартості товарів слід визнати протиправною.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року, відповідає.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.