Справа № 120/10647/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

23 листопада 2023 р. Справа № 120/10647/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Гайсинської міської ради

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Гайсинської міської ради (далі- відповідач), в якому просив:

-визнати протиправними дії Гайсинської міської ради Вінницької області, що полягають в незаконному поширені персональних даних позивача ОСОБА_1 .

-зобов`язати Гайсинську міську раду Вінницької області усунути порушення, яке полягає в розповсюдженні персональних даних позивача в мережі інтернет.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.01.2023 звернувся до Гайсинської міської ради Вінницької області через сайт «Доступ до Правди», який працює як уніфікована платформа для надсилання електронних запитів розпорядникам інформації відповідно до Закону «Про доступ до публічної інформації», із запитом про надання інформації про розмір заробітної плати помісячно за 2022 рік із зазначенням складових заробітної плати (оклад, надбавки, премії, тощо) Гайсинського міського голови, заступників Гайсинського міського голови, керівників структурних підрозділів Гайсинської міської ради (відділів, управлінь, служб, тощо) а також інформацію про підстави нарахування та виплати вищевказаним особам премій із наданням копій розпоряджень, на підставі яких ці нарахування здійснювались, за наслідком чого 16.01.2023 була надана відповідь та викладена у відкритому доступі в мережі інтернет платформі «Доступ до правди» (File0009.PDF), проте така відповідь містила персональні дані позивача (адресу проживання). Позивач вважає, що зазначені дії відповідача призвели до порушення його прав в розумінні Закону України «Про захист персональних даних».

Ухвалою від 21.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк так і станом на день розгляду справи відповідачем не надано відзив на позов.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 20.09.2023 витребувано у Гайсинської міської ради належним чином завірені копії, а саме: докази на усунення порушення прав позивача щодо поширення на веб-сайті «Доступ до правди» особистих даних позивача, лист юридичного відділу Гайсинської міської ради від 24 травня 2023р. до технічної підтримки веб сайту «Доступ до правди» та відповідь на нього, та усі інші докази що стосуються предмета спору.

19.10.2023 від Гайсинської міської ради надійшли витребувані судом докази.

Ухвалою від 30.10.2023 надано позивачу 5 - денний строк для подачі письмових пояснень щодо письмових пояснень відповідача від 19.10.2023.

16.11.2023 від позивача надійшли письмові пояснення.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 10.01.2023 звернувся до Гайсинської міської ради Вінницької області через сайт «Доступ до Правди», який працює як уніфікована платформа для надсилання електронних запитів розпорядникам інформації відповідно до Закону «Про доступ до публічної інформації», із запитом про надання інформації про розмір заробітної плати помісячно за 2022 рік із зазначенням складових заробітної плати (оклад, надбавки, премії, тощо) Гайсинського міського голови, заступників Гайсинського міського голови, керівників структурних підрозділів Гайсинської міської ради (відділів, управлінь, служб, тощо) а також інформацію про підстави нарахування та виплати вищевказаним особам премій із наданням копій розпоряджень, на підставі яких ці нарахування здійснювались.

16.01.2023 на запит позивача від 10.01.2023 Гайсинська міська рада виклала на платформу «Доступ до правди» файлом File0009.PDF відповідь, у якій відмовлено надати позивачу інформацію та копію запитуваних ним документів.

У зв`язку з чим, позивач 19.01.2023 звернувся з заявою про усунення порушень права на доступ до публічної інформації та притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за статтею 212-3 КУпАП до Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області.

Як зазначає позивач, 02.05.2023 на свою електронну пошту він отримав лист від Регіонального координатора взаємодії з громадськістю Уповноваженого ВРУ з прав людини у Вінницькій області про те, що його звернення направлено до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та лист від Представника Уповноваженого ВРУ з прав людини про те, що за результатами розгляду його звернення прийнято рішення про відкриття провадження у справі про порушення прав і свобод людини та громадянина відповідно до статті 17 ЗУ «Про Уповноваженого ВРУ з прав людини».

Разом з тим, як зазначає позивач, предметом спору є протиправні дії відповідача, що стосуються незаконної обробки, використання, не забезпечення належного рівня захисту та незаконного поширення його персональних даних, а саме адреси його проживання в мережі Інтернет через сайт «Доступ до правди».

Позивач зазначив, що звертаючись до розпорядника інформації через платформу «Доступ до правди» особа, яка запитує інформацію, не надає жодних своїх персональних даних окрім ім`я та прізвища. Тому, подаючи свій запит на інформацію від 10.01.2023 ОСОБА_1 не надавав відповідачу жодних інших персональних даних окрім прізвища та імені.

Однак, 16.01.2023 відповідач, викладаючи на платформу «Доступ до правди» файл File0009.PDF, поширив в мережі Інтернет повну адресу проживання позивача, що є персональними даними позивача.

11.05.2023 позивач звернувся до відповідача зі зверненням листом-претензією, в якому вимагав усунення розповсюдження своїх персональних даних в мережі Інтернет.

Гайсинська міська рада листом від 06.06.2023 повідомила позивача про те, що Гайсинська міська рада здійснила всі можливі заходи для усунення можливого порушення прав позивача, шляхом поширення на веб-сайті «Доступ до правди» особистих даних позивача, а саме працівниками юридичного відділу Гайсинської міської ради.

Так вказали, що 24.05.2023 ними було надіслано повідомлення до технічної підтримки веб сайту «Доступ до правди» з проханням видалити відповідь Гайсинської міської ради від 16.01.2023 Вих.№02.2-10/02.2-17-86 та замінити на аналогічну відповідь без використання персональних даних із зазначенням виключно ім`я та прізвища заявника, проте вказали, що станом на 06.06.2023 зворотнього зв`язку із адміністраторами веб-сайту «Доступ до правди» немає. Вказав, що у подальшому будуть надіслані повторні запити до технічної підтримки веб-сайту «Доступ до правди» для усунення даної ситуації.

Також, повідомили позивача, що працівниками Гайсинської міської ради, було використано шаблон документа із зазначенням його місця проживання, адже листування з ним відбувається регулярно, як електронним, так і поштовим зв`язком, таким чином було допущенно технічну помилку та несвідомо оброблено персональні дані позивача при підготовці наданої йому відповіді.

Станом на момент розгляду справи Лист від 16.01.2023 за № 02.2-10/02.2-17-86 залишається розміщений на сайті https://dostup.pravda.com.ua та містить поштову адресу позивача.

Позивач вважає що такі обставини призводять до порушення його прав в розумінні Закону України «Про захист персональних даних», що й стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних визначає Закон України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI (далі Закон № 2297-VI.)

Згідно із статтею 2 Закону №2297-VI у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

-згода суб`єкта персональних даних-добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки;

-обробка персональних даних-будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем;

-персональні дані-відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до ч. 4. ст. 4 Закону № 2297-VI володілець персональних даних може доручити обробку персональних даних розпоряднику персональних даних відповідно до договору, укладеного в письмовій формі.

Згідно з частиною 1, пунктів 5, 6, 11 частини 2статті 8 Закону № 2297-VI, особисті немайнові права на персональні дані, які має кожна фізична особа, є невід`ємними і непорушними.

Суб`єкт персональних даних має право:

- пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних;

- пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними;

- відкликати згоду на обробку персональних даних.

Згідно із частиною 1, пунктами 2, 4 частини 2, частиною 3статті 15 Закону № 2297-VI, персональні дані видаляються або знищуються в порядку, встановленому відповідно до вимог закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 14 Закону № 2297-VI поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Виконання вимог встановленого режиму захисту персональних даних забезпечує сторона, що поширює ці дані.

Сторона, якій передаються персональні дані, повинна попередньо вжити заходів щодо забезпечення вимог цього Закону.

Аналіз наведених положень законодавства, дає суду підстави для висновку, що збирання, використання та поширення персональних даних має відбуватися за умови наявності згоди на обробку персональних даних від володільця персональних даних.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012 відповідно до частин першої, другої статті 32 Основного Закону України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Зазначеним вимогам Конституції України кореспондують положення законодавства України, якими передбачено, що: збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац другий частини першої статті 302 Цивільного кодексу України); поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 14 Закону України „Про захист персональних даних" від 1 червня 2010 року № 2297-VI (далі - Закон № 2297); конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частина друга статті 21 Закону України „Про інформацію" від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ зі змінами (далі - Закон № 2657); розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 7 Закону України „Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939).

Таким чином, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.

Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Даючи офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 32 Конституції України у системному зв`язку з частиною другою статті 34 цієї Конституції, Конституційний Суд України дійшов висновку, що збирання, зберігання, використання та поширення державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами конфіденційної інформації про особу без її згоди є втручанням в її особисте та сімейне життя, яке допускається винятково у визначених законом випадках і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Як встановлено матеріалами справи, на звернення позивача, відповідач листом від 16.01.2023 за № 02.2-10/02.2-17-86 надав відповідь, розмістивши її на сайті https://dostup.pravda.com.ua, шляхом завантаження файла у форматі PDF, який містить поштову адресу позивача, що є персональними даними позивача згідно вказаних вище рішень Конституційного Суду України.

В той же час, матеріали справи не місять доказів які б підтверджували надання згоди на обробку персональних даних від володільця персональних даних, тобто позивача.

Більше того, направляючи запит від 10.01.2023 позивач вказав лише своє ім`я та прізвище.

Отже, відповідач, розміщуючи на інтернет ресурсі в загальному доступі персональні дані позивача не вжив заходів, передбачених ч. 3 ст.14 Закону № 2297-VI, чим порушив право останнього на захист персональних даних.

Як слідує з матеріалів справи, а саме з скріншотів повідомлень Гайсинської міської ради, остання дійсно зверталась до технічної підтримки веб сайту «Доступ до правди» щодо усунення відомостей про адресу позивача у відповіді від 16.01.2023 в мережі Інтернет, однак так дії свідчать лише виключно про спробу відповідача усунути наслідки, а самі наміри відповідача усунути відомості про позивача з веб сайту «Доступ до правди» не призвели до відновлення прав позивача.

Так, суд критично ставиться до доводів відповідача, що ним вжито усі необхідні заходи для врегулювання ситуації, зокрема, електронного звернення до адміністратора сайту «Доступ до влади», оскільки публікація персональних даних була здійснена 16.01.2023, електронне звернення до адміністратора сайту направлено 24.05.2023, як самостійно вказав відповідач, та станом на день розгляду справи відповідач очікуючи відповідь, вчиняє бездіяльність.

Більше того, відповідачем не заперечується факт розповсюдження ним в мережі Інтернет «Доступ до правди» персональних даних позивача щодо його адреси проживання.

Окремо суд звертає увагу позивача та відповідача на те, що на головній сторінці сайту https://dostup.pravda.com.ua міститься вкладка «Як працює сайт» в якій наведена наступна інформація:

«Вказані вами прізвище та ім`я будуть оприлюднені на сайті. Ваша електронна адреса, поштова адреса та номер телефону не оприлюднюються, крім випадку, якщо розпорядник інформації включить її у вкладений файл. Ми попереджаємо розпорядників про недопустимість включення у відповідь будь-яких персональних даних. За бажанням ви можете не вказувати жодних додаткових даних про себе, але в такому випадку імовірність отримати відповідь знижується.

УВАГА: Якщо в тексті запиту ви повідомите будь-яку додаткову персональну інформацію (поштова адреса, номер телефону чи факсу тощо), то вона буде автоматично оприлюднена на сайті. Електронні адреси вилучаються з тексту автоматично».

З огляду на викладене, незалежно від формулювання позовних вимог, наведеного у позовній заяві, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити, водночас, обравши при цьому, найбільш ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, а саме, шляхом визнання протиправними дій Гайсинської міської ради щодо розповсюдження у мережі Інтернет персональних даних позивача та зобов`язання Гайсинської міської ради видалити з відкритого доступу мережі інтернет, опубліковані персональні дані (поштову адресу), які належать ОСОБА_1 .

За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, тобто 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо стягнення банківської комісії, суд зазначає, що банківська комісія - це грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування.

У ч. 3 ст. 132 КАС України наведено вичерпний перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи. Докладніше кожна з категорій цих витрат конкретизована у ст. 134, 135, 137, 138 КАС України, зокрема:

1. Витрати на професійну правничу допомогу (ст. 134 КАС України);

2. Витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (ст. 135 КАС України);

3. Витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (ст. 137 КАС України);

4. Витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, вчиненням інших процесуальних дій, підготовкою справи до розгляду (ст. 138 КАС України).

Вжитий у ст.138 КАС України термін «інших процесуальних дій» стосується вчинення учасниками справи, або особами, які не є учасником судового процесу, дій пов`язаних саме з процесом доказування (збір доказів, їх огляд та забезпечення) у справі.

Встановлення законом вичерпного переліку судових витрат означає, що на присудження судом саме цих витрат у разі настання відповідних обставин (задоволення позову, залишення його без розгляду, чи закриття провадження у справі), а не будь-яких інших може розраховувати особа, що звернулася до суду з позовом.

Разом з цим, комісія банку за сплату судового збору, поштові витрати та інфляційні витрати не відносяться до судових витрат, передбачених зазначеним вище переліком, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду судової справи, оскільки КАС України не передбачає їх відшкодування.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 07.03.2019 в справі № 200/10765/18-а, який в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Гайсинської міської ради щодо розповсюдження у мережі Інтернет персональних даних ОСОБА_1 .

Зобов`язати Гайсинську міську раду видалити з відкритого доступу мережі Інтернет опубліковані персональні дані (поштову адресу) що належать ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Гайсинської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Гайсинська міська рада (вул. 1-го Травня, 7, м. Гайсин, Вінницька область, )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: