Справа № 580/2927/23
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2927/23 Головуючий у І інстанції - Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Костюк Л.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Височанській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - ОСОБА_2 , про скасування вимог, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - ОСОБА_2 , в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати вимоги Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про демонтаж вивісок Позивачки, а саме: від 10.04.2023 № 001977-23, № 001978-23, № 001979-23, № 001980-23;

- зобов`язати Відповідача у відведений законом строк, належним чином зареєструвати чотири інформаційні вивіски Позивачки з текстом «Готель «Лайм», призначені інформувати споживача про місце знаходження Підприємства та розташовані на фасаді і біля входу в готель, що знаходиться у АДРЕСА_1 , і оформити та видати Позивачці паспорти на чотири зазначені інформаційні вивіски.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач навмисно, упереджено та протиправно перешкоджає розміщувати чотири інформаційні вивіски Позивачки з текстом «Готель «Лайм», призначені інформувати споживача про місце знаходження Підприємства та розташовані на фасаді і біля входу в готель, що знаходиться у АДРЕСА_1 , оскільки розміщені на фасаді готелю конструкції з найменування підприємства «Готель «Лайм» є саме інформаційними вивісками, а не рекламою.

Також необґрунтованим є твердження Відповідача про те, що Позивачкою до поданого нею повідомлення не було надано чинного договору оренди готелю, оскільки окрім договору оренди готельного комплексу від 01.04.2019 (термін дії 364 дні), нею також було надано договір оренди готельного комплексу від 01.04.2023.

Враховуючи вищевикладене, Позивачка вважає, що Відповідач зобов`язаний оформити та видати їй паспорти на чотири зазначені інформаційні вивіски.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги з урахуванням зміни предмету позову, задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Позивачкою подано відповідь на відзив, в якому просить задовольнити її апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 31.01.2023 звернулась до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою від 23.01.2023 щодо реєстрації чотирьох інформаційних вивісок з текстом «Готель «Лайм».

Листом від 07.02.2023 № 076-250 Відповідач повідомив Позивачку, що особа, яка встановила або має намір встановити вивіску, подає до ЦНАП м. Києва або ЦНАП районної в місті Києві за місцем розміщення вивіски повідомлення про розміщення вивіски з доданими до нього документами у двох примірниках. Повідомлення та додатки до нього можуть бути подані в електронному вигляді через веб сторінку Робочого органу. На підставі вищевикладених обставин, подані Позивачкою документи повернуті їй без розгляду.

Позивачкою через портал Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подано звернення про відповідність вимогам розміщення чотирьох вивісок, місце розміщення: м. Києві, вул. Печенізька, буд. 16, площа - 0,6384 кв., 1,45 кв.м., 0,5544 кв.м., 2,32 кв.м.

Листами від 06.03.2023 № 076-917-ОД, № 076-918-ОД, № 076-919-ОД, № 076-920-ОД Відповідачем повідомлено Позивачку, що наказом Управління з питань реклами від 06.03.2023 № 198 прийнято рішення про невідповідність розміщення вивіски вимогам Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 224/2446, зокрема, через не надання Позивачкою копії документу, що підтверджує право власності (користування) на приміщення (будівлю, споруду), де розміщено вивіску, а наданий Позивачкою договір оренди готелю «Лайм» від 01.04.2019 був чинний лише 364 дні.

Крім того, підставою для прийняття рішення про невідповідність розміщення вивіски, також визначено ті обставини, що Позивачкою не було надано свідоцтва України на торговельну марку «Лайм» або інший документ, що підтверджує право його використання (ліцензійного договору, тощо), а відстань від площини фасаду до лицевої поверхні вивіски, розміщеної паралельно до фасаду, перевищує 20 см.

Враховуючи факт невідповідності розміщення вищезазначених вивісок Відповідачем за наслідками їх обстеження прийнято вимоги про демонтаж від 10.04.2023 № 001977-23, № 001978-23, № 001979-23, № 001980-23.

Вважаючи вимоги Відповідача про демонтаж протиправними, Позивачка звернулася до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 до поданого Відповідачу повідомлення не надано копії документу, що підтверджує право власності (користування) на приміщення (будівлю, споруду), де розміщено вивіску, оскільки наданий Позивачкою договір оренди готелю «Лайм» від 01.04.2019 був чинний лише 364 дні.

Посилання Позивачки на те, що окрім договору оренди готельного комплексу від 01.04.2019 (термін дії 364 дні), нею також було надано договір оренди готельного комплексу від 01.04.2023 не прийнято судом першої інстанції до уваги, оскільки відповідно до положень договору оренди готельного комплексу від 01.04.2023, строк його дії починає свій перебіг з 01.04.2023 та закінчується 01.03.2026, проте наказ № 198 Управління з питань реклами про невідповідність розміщення вивіски вимогам Порядку розміщення вивісок у місті Києві прийнято 06.03.2023.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про не відповідність вимогам Порядку № 224/2446 розміщення Позивачкою чотирьох вивісок (адреса розміщення: АДРЕСА_1 , площа - 0,6384 кв.м., 1,45 кв.м., 0,5544 кв.м., 2,32 кв.м.), у зв`язку з чим оскаржувані вимоги Відповідача про їх демонтаж є правомірними та скасуванню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено перелік власних (самоврядних) та делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку.

Зокрема, цією статтею врегульовано право виконавчих органів відповідних рад на організацію благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах із цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, тощо.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, зокрема, засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами та малі архітектурні форми. Крім того, частиною другою цієї ж статті передбачено, що до малих архітектурних форм належать, зокрема, інформаційні стенди, дошки, вивіски.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 7 статті 8 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону України «Про рекламу» вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням вивісок у м. Києві, розміщення яких передбачено законодавством України, врегульовано Порядком розміщення вивісок у м. Києві, затверджений рішенням Київської міської ради від 20 квітня 2017 року № 224/2446 (далі - Порядок № 224/2446), який визначає процедуру розміщення вивісок та регулює правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, що виникають у процесі розташування вивісок на території м. Києва, регламентує загальні вимоги до вивісок, а також порядок контролю за дотриманням вимог цього Порядку.

Вказаний Порядок № 224/2446 розроблений з метою забезпечення благоустрою, захисту культурних та майнових інтересів територіальної громади м. Києва, юридичних і фізичних осіб, у власності чи користуванні яких є будинки, будівлі, споруди, на яких розміщуються вивіски, поліпшення зовнішнього вигляду міського середовища та врегулювання порядку розміщення вивісок.

Згідно з пунктом 1.6 розділу І Порядку № 224/2446 розміщення вивісок з порушенням цього Порядку забороняється.

Підпунктом 1.7.1 пункту 1.7 розділу I Порядку № 224/2446 визначено, що вивіска (інформаційна вивіска) - мала архітектурна форма, конструктивний елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі або яка має право його використання, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, яка розміщена на зовнішній поверхні фасаду будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Вивіска не може містити переліку товарів і послуг, меню та іншої інформації, яка не підлягає обов`язковому оприлюдненню відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», не може містити закликів до придбання товару або іншої інформації, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів та їх інтерес щодо товару.

Відповідно до підпункту 1.7.2 пункту 1.7 розділу I Порядку № 224/2446 місце розміщення вивіски - зовнішня поверхня фасаду першого поверху будинку, будівлі, споруди, біля входу, де юридична або фізична особа займає приміщення, між віконними отворами першого поверху, а також між віконними отворами першого та другого поверхів дво- чи багатоповерхового будинку, будівлі, споруди при умові, що центральна горизонтальна вісь вивіски знаходиться не вище центральної міжвіконної горизонтальної вісі.

Згідно з пунктами 3.2, 3.3 розділу IІІ Порядку № 224/2446 особа, яка встановила або яка має намір встановити вивіску, її уповноважений (законний) представник, подає до Центру надання адміністративних послуг м. Києва або центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрацій за місцем розміщення вивіски повідомлення про розміщення вивіски (далі - повідомлення) з доданими до нього документами у двох примірниках. Повідомлення та додатки до нього можуть бути подані в електронному вигляді через веб сторінку Робочого органу.

До повідомлення додаються:

- копія документа, що посвідчує право власності (користування) на приміщення (будівлю, споруду), де розміщено вивіску, завірена заявником належним чином;

- чіткий кольоровий знімок розміром 10 х 15 сантиметрів, що дає можливість визначити прив`язку місця розміщення вивіски (при розміщенні на фасаді будівель та споруд надається фотокартка всього фасаду будівлі з усіма вже розміщеними вивісками) та комп`ютерний макет місця з вивіскою;

- ескіз вивіски, який визначає основні характеристики вивіски: вид (тип) виготовлення вивіски, її габаритні розміри, відстані від місць кріплення на фасаді до зовнішньої поверхні вивіски;

- належним чином завірена копія паспорта фасаду, яким передбачено розміщення вивіски (у разі наявності).

Перелік документів, що додаються до повідомлення, є вичерпним.

Відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у повідомленні та доданих до нього документах, несе власник вивіски.

Відповідно до підпункту 3.6.2 пункту 3.6 розділу IІІ Порядку № 224/2446 якщо за результатами розгляду заяви та доданих документів вивіска є такою, розміщення якої не відповідає вимогам цього Порядку, Робочий орган видає наказ про невідповідність розміщеної вивіски вимогам цього Порядку та через адміністратора центрів надання адміністративних послуг направляє заявникові повідомлення про невідповідність розміщеної вивіски вимогам цього Порядку із зазначенням чіткого переліку невідповідностей та рекомендацій щодо їх усунення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивачкою до поданого Відповідачу повідомлення не надано копії документу, що підтверджує право власності (користування) на приміщення (будівлю, споруду), де розміщено вивіску, оскільки наданий договір оренди готелю «Лайм» від 01.04.2019 був чинний лише 364 дні.

На підставі вищевикладеного Відповідачем видано Наказ «Про невідповідність вимогам розміщення вивісок» від 06 березня 2023 року № 198.

Позивачкою в апеляційній скарзі зазначено, що крім договору оренди готельного комплексу від 01.04.2019 (термін дії 364 дні), нею також було надано договір оренди готельного комплексу від 01.04.2023.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про невідповідність вимогам Порядку № 224/2446 розміщення ОСОБА_1 чотирьох вивісок (адреса розміщення: АДРЕСА_1 , площа - 0,6384 кв.м., 1,45 кв.м., 0,5544 кв.м. та 2,32 кв.м.), оскільки відповідно до положень договору оренди готельного комплексу від 01.04.2023, строк його дії починає свій перебіг з 01.04.2023 та закінчується 01.03.2026, а наказ «Про невідповідність вимогам розміщення вивісок» № 198 Відповідачем прийнято 06.03.2023.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Наказ «Про невідповідність вимогам розміщення вивісок» від 06 березня 2023 року № 198 Позивачкою в судовому порядку оскаржено не було, а тому він є чинним.

Згідно з пунктом 5.1 розділу V Порядку № 224/2446 демонтаж вивісок здійснюється у разі:

- невідповідності розміщення вивіски вимогам цього Порядку, архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам, правилам, санітарним нормам або технічний стан яких створює загрозу життю чи здоров`ю людей та/або заподіяння шкоди третім особам.

- припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки розміщені ОСОБА_1 чотири вивіски (м. Києві, вул. Печенізька, буд. 16) не відповідають вимогам Порядку № 224/2446, оскаржувані вимоги Відповідача про їх демонтаж від 10.04.2023 № 001977-23, № 001978-23, № 001979-23, № 001980-23 є правомірними та скасуванню не підлягають, з чим погоджується і колегія суддів.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Л.О. Костюк

О.М. Оксененко

Повний текст складено 23.11.2023 року.