Справа № 140/21018/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

22 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/21018/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО СТОР» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО СТОР» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС України у Волинській області про визнання протиправними та скасувати податкових повідомлень-рішень форми «Н» від 24.05.2023 № та форми «Н» від 08.05.2023 № .

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення.

На адресу суду 11 серпня 2023 року від позивача надійшло клопотання на усунення недоліків позовної заяви, якою недоліки останньої усунуті.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження суддею одноособово та призначено у даній справі підготовче засідання на 10 жовтня 2023 року о 10:00 год. в залі судових засідань Волинського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: м. Луцьк, вул. Словацького, 3.

В судове засідання на 10 жовтня 2023 року представник позивача не прибув, хоча відповідно до статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 26.09.2023 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (арк.спр.53).

У зв`язку з неприбуттям у засідання позивача або його представника суд відклав проведення підготовчого засідання на 10:00 год 22 листопада 2023 року.

22 листопада 2023 року представник позивача повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив суд про причини неприбуття, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки , яке повернулося на адресу суду 24 жовтня 2023 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною п`ятою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто, обов`язок щодо вжиття заходів для прискорення розгляду справи покладено на позивача як ініціатора спору.

Отже, позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з тим, частиною п`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, неодноразово та повторно не забезпечив прибуття свого представника у судове засідання (10.10.2023 року та 22.11.2023 року) без поважних причин, оскільки в порушення вимог частини другої статті 44, частини першої статті 45, частини першої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України жодних клопотань про відкладення чи іншого змісту, які б підтверджували поважність причин неприбуття в судове засідання представника позивача подано не було. Зокрема, суду не було надано будь-яких доказів перебування представника в іншому судовому засіданні за межами Волинської області.

Суд наголошує, що вимоги частини другої статті 44, частини першої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відтак, реалізовуючи своє право на подання клопотання про відкладення розгляду справи, учасник справи повинен надати докази, які підтверджують поважність причин неявки в судове засідання. Проте, позивач вказаних вимог Кодексу адміністративного судочинства України при поданні клопотань про відкладення розгляду справи не дотримав.

Окремо суд зауважує, що ухвала про залишення позовної заяви без руху з підстав несплати судового збору була виконана стороною позивача та надано докази її виконання.

Дана ухвала була направлена за тією ж адресою, яка вказана позивачем у позовній заяві.

Така обставина дає підстави суду уважати, що повідомлення позивача про дату, час і місце проведення підготовчого засідання було належним.

Відтак, оскільки позивач, який не є суб`єктом владних повноважень, та який був повідомлений про дату, час та місце судових засідань у цій справі, повторно не забезпечив прибуття свого представника у судове засідання, призначене на 10:00 год. 22 листопада 2023 року, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, його неявка перешкоджає розгляду справи, при цьому, тому суд дійшов висновку, що позов необхідно залишити без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись частиною п`ятою статті 205, пунктом 4 частини першої статті 240, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО СТОР» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.І.Смокович