Справа № 320/4091/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4091/23 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року, прийнятого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національного антикорупційного бюро України, в якому просила суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачці в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII;

зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подання та документи для призначення пенсії за вислугу років позивачці відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 за № 3-1 та п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник позивачки зазначає, що згідно з наказом від 16.09.2022 № 427-онс-ДСК на момент звільнення зі служби у Національному антикорупційному бюро України вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні складала 20 років 10 місяців 16 днів, у тому числі у Національному антикорупційному бюро України 04 роки 08 місяців 16 днів. Натомість, за підрахунками ОСОБА_1 , станом на 07.10.2022, загальна вислуга її років становила - 25 років 06 днів, з яких: календарна вислуга років складала 20 років 10 місяців 16 днів, з яких 4 роки 08 місяців 16 днів - вислуга років на посадах у Національному антикорупційному бюро України; пільгова вислуга років - 4 роки 2 місяці 4 дні, що підтверджується довідкою Служби безпеки України від 05.02.2021 № 12/П-42/47.

Також, представник позивачки посилається на правову позицію, викладена у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 та від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а.

Відтак, посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII.

Представник позивачки наголошує, що згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції від 11.02.2001, чинній на момент вступу ОСОБА_1 на військову службу до Служби безпеки України) право на пенсію за вислугу років мали, зокрема, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше. У редакції вказаного Закону на той час не йшлося про обов`язкову наявність саме календарної вислуги років. Отже, ОСОБА_1 , вступаючи на військову службу у 2001 році обґрунтовано мала леґітимні очікування та розраховувала на те, що при набутті нею стажу у 20 років вона матиме право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки таке її право було передбачено чиним на той час законом.

Крім того, необхідно виокремити окремий спеціальний статус та особливі умови соціального захисту військослужбовців Служби безпеки України та працівників Національного антикорупційного бюро України.

17.10.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні такої, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідач наголошує, що відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Отже, ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає календарне обчислення вислуги років у контексті набуття права на пенсію за вислугу років та жодним чином не згадує про пільгове обчислення такої вислуги.

При цьому позивачка застосовує пільгове обчислення вислуги років, посилаючись на приписи Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб № 393 та висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а.

Відповідач вважає неприйнятними такі доводи позивачки, оскільки приписи Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб № 393 щодо обчислення вислуги років на пільгових умовах, які аналізував Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, зазнали істотних нормативних змін, що виключає можливість їх врахування при вирішенні спірних правовідносин, які виникли у цій справі.

Так постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 з 19.02.2022 до Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб № 393 включено п. 21, який передбачає, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з п.п. 1 і 2 цієї Постанови.

Отже, з 19.02.2022 Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб № 393 передбачає виключно календарне обчислення вислуги років, а зарахування вислуги років на пільгових умовах має правове значення лише для визначення розміру пенсії, а не її призначення.

Таким чином, відповідач вважає, що на момент звернення позивача із заявою призначення пенсії саме календарна вислуга років мала правове значення для набуття права на призначення пенсії, водночас пільгового обчислення вислуги років не передбачено ані приписами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ані Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб № 393.

Посилання позивачки на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 є помилковими, оскільки вони були сформульовані за іншого правового регулювання, а тому не є релевантними до спірних правовідносин.

Відповідач звертає увагу, що позивачка не конкретизує періодів проходження служби, за які вислуга років підлягає пільговому обчисленню, з посиланням на відповідні докази, та не наводить обґрунтованого розрахунку пільгової вислуги: 4 роки 01 місяць 6 днів, що позбавляє можливості надати більш детальну оцінку таким доводам.

Відтак, відповідач вважає, що доводи позивачки про звуження її прав у спірних правовідносинах є безпідставними, оскільки на момент її звільнення із служби у Національному антикорупційному бюро України вона не мала календарної вислуги років, яка надає право на призначення пенсії за вислугу років, а отже таке право не могло бути звужено жодним чином.

Посилання позивачки на те, що ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції на момент її вступу на військову службу) передбачала право на пенсії у разі наявності 20 років вислуги років є безпідставним, оскільки до спірних відносин варто застосовувати саме ті норми вказаного Закону, які були чинними на момент звернення за призначенням пенсії.

У відповідності до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проходила військову службу в органах СБУ та Національному антикорупційному бюро України.

Наказом Національного бюро від 16.09.2022 № 427-ДСК-онс звільнено із служби у Національному антикорупційному бюро України підполковника ОСОБА_1 , старшого оперативного працівника Національного бюро, за п.п. "ж" п. 64 (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, 07.10.2022. Встановлено, що вислуга років станом на 07.10.2022 в календарному обчисленні складає 20 років 10 місяців 16 днів, у тому числі у Національному бюро - 04 роки 08 місяців 16 днів.

Позивачка звернулася до відповідача із заявою від 27.10.2022, у якій просила розглянути заяву про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та підготувати і направити до ГУ ПФУ в м. Києві всі необхідні документи для призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": скласти розрахунок вислуги років для призначення пенсії, виготовити грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням.

Листом 14.12.2022 вих. № 02-188/25245 відповідач, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 27.10.2022, повідомив її про те, що у неї відсутня необхідна календарна вислуга років, а пільгова вислуга років відповідно до чинного законодавства не враховується для набуття права на призначення пенсії, тому правові підстави для надсилання документів для призначення пенсії до ГУ ПФУ в м. Києві відсутні.

Вважаючи свої права порушеними, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що що вислуга років ОСОБА_1 , яка складає у календарному обчисленні 20 років 10 місяців 16 днів, не породжує в останньої права на призначення пенсії за п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", приписи якої встановлюють мінімальну календарну вислугу 25 років.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XIІ (далі Закон № 2262-XIІ) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пункт "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ встановлоює, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

За приписами ч. 4 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання абзаців 1, 2 п. 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (далі - Порядок № 393) для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.

Відповідно до п. 3 Порядку № 393 (у редакції чинній станом на час звільнення позивача з військової служби (25.05.2018) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

один місяць служби за півтора місяці: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Як вказано вище, наказу тимчасово виконуючого повноваження директора Національного антикорупційного бюро України від 16.09.2022 № 427-онс-ДСК звільнено із служби у Національному антикорупційному бюро України підполковника Національного антикорупційного бюро України старшого оперативного працівника ОСОБА_1 за підпунктом "ж" пункту 64 (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а останній день перебування її в черговій відпустці за 2022 рік - 07 жовтня 2022 року. Виключено ОСОБА_1 з кадрів Національного антикорупційного бюро України 07.10.2022. Також, наказом встановлено, що вислуга років станом на 07.10.2022 в календарному обчисленні складає 20 років 10 місяців 16 днів, у тому, числі у Національному антикорупційному бюро України - 04 роки 08 місяців 16 днів.

Так, Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, на які посилається позивачка, не можуть бути враховані при розгляді цієї справи, оскільки ґрунтуються на іншому правовому регулюванні та втратили свою актуальність для даного спору, оскільки, згідно законодавства, чинного на час виникнення спірних відносин, необхідною умовою для призначення пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.

Як встановлено вище, вислуга років позивачки складає: календарна - 20 років 10 місяців 16 днів, пільгова - 04 роки 08 місяців 16 днів.

Оскільки календарна вислуга років позивачки становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то відповідач правомірно відмовив позивачці у задоволенні її вимог щодо оформлення та направлення документів до пенсійного органу для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, у якій, серед іншого Суд дійшов висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Закону № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.

Верховний Суд від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22 зробив наступні правові висновки:

«…41. Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, Верховний Суд вважає за необхідне сформулювати такі правові висновки у спірних правовідносинах:

- постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» усунуто розбіжності між Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постановою № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

- виходячи з положень статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди, зокрема час проходження служби на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови…».

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов висновку, що вислуга років ОСОБА_1 , яка складає у календарному обчисленні 20 років 10 місяців 16 днів, не породжує в останньої права на призначення пенсії за п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, приписи якого встановлюють мінімальну календарну вислугу 25 років.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що підстав для задоволення даного позову не має.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан