Справа № 460/24261/23
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Борискіна С.А., після одержання позовної заяви
доРівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки
про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:
-визнати протиправною та скасувати відмову відповідача від 28.03.2023 за №12/1/1064 про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі ОСОБА_2 його батьку ОСОБА_1 ;
-зобов`язати відповідача вчинити всі необхідні дії та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу внаслідок загибелі його сина ОСОБА_2 , в розмірі 14 391 000,00 грн.
Ухвалою суду від 23.10.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позову шляхом подання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом з обґрунтуванням поважності причин такого пропуску або ж доказів на підтвердження того, що строк звернення до суду не пропущено; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
На виконання вимог ухвали суду, від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній зазначив, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Крім того, у заяві про усунення недоліків позову ОСОБА_1 просив поновити строк звернення до суду з даною позовною заявою. На обґрунтування такої заяви позивач зазначав, що судом не враховано тієї обставини, що він після отримання відмови вже звертався до Рівненського окружного адміністративного суду, але позовну заяву було залишено без розгляду, у зв`язку з несплатою судового збору, а ця позовна заява друге звернення до суду позивача. Також ОСОБА_1 при вирішенні питання поновлення строку просив врахувати психологічний стан позивача батька, який втратив єдиного сина, та воєнний стан в Україні.
Розглянувши вказану заяву про усунення недоліків, суд дійшов до наступних висновків.
Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
За правилами ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).
Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналізуючи зміст ст.122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зі змісту наведених правових норм також вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Водночас норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип res judicata.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 , зі смертю якого позивач пов`язує своє право на отримання одноразової грошової допомоги, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не спірним є і обставина того, що в 2014 році стороною позивача отримано компенсацію внаслідок загибелі військовослужбовця в зоні АТО у сумі 609000,00 грн.

При цьому, за змістом позовних вимог, ОСОБА_1 вважає порушеним своє право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі смерті військовослужбовця ЗСУ в період дії воєнного стану, в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, яка була офіційно оприлюднена в загальнодоступних джерелах, а тому з дати оприлюднення громадяни повинні були дізнатися про її ухвалення.

З даним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 17.10.2023, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого КАС України.

Суд вважає, що лист відповідача від 28.03.2023 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав діями відповідача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у відповідному розмірі, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

В будь-якому випадку, навіть з урахуванням такого листа, строк звернення до суду є пропущеним.

Щодо покликання ОСОБА_1 на те, що він вже звертався до суду з відповідним позовом, проте такий було повернено через несплату судового збору, як на підставу обґрунтованості підстав пропуску строку звернення до суду, то суд зазначає таке.

З Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що 14.08.2023 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Рівненський обласний військовий комісаріат) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 14391000,00 грн.

Ухвалою суду від 22.08.2023 у справі №460/19352/23 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для подання до суду доказів сплати суми судового збору у розмірі 13420,00 грн. (оригінал платіжного документа), або ж доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору із зазначенням підстав звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 27.09.2023 вказану позовну заяву повернено позивачеві, з огляду на не усунення її недоліків.

Разом з тим, вказане попереднє звернення до суду з аналогічною позовною заявою не може вважатися доказом поважності пропуску звернення до суду з відповідним позовом у даній справі, оскільки і станом на час такого звернення (14.08.2023) строк звернення вже було пропущено.

Крім того, слід звернути увагу позивача, згідно з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-1763цс16 та у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-895цс15, перебіг строку звернення до суду не переривається, якщо суд відмовив у прийнятті позовної заяви або повернув її. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

Верховний Суд в своїх постановах від 30.08.2021 у справі № 500/485/20, від 14.07.2020 у справі № 400/3065/19, від 15.05.2020 у справі № 922/1467/20 та від 17.06.2020 у справі №916/1689/17 також зазначав про те, що перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або повернув її, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підвідомчості, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

Щодо покликання позивача на запровадження та дію на території України воєнного стану на підтвердження поважності причин пропуску до суду з даним позовом, то суд зауважує таке.

Верховний Суд в ухвалі від 21.07.2022 у справі №127/2897/13-ц наголошував, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Проте, позивачем означених обставин, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану, наведено не було.

В будь-якому випадку, досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку суд зазначає, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування (постанова Верховного Суду від 02.12.2021 у справі № 640/20314/20).

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

Проте, позивач, пропустивши строк звернення до суду, не наводить жодних причин пропуску строку звернення до суду, які були об`єктивно непереборними, не залежали від його волевиявлення чи пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строку звернення до суду без поважних причин, шляхом повернення позовної заяви.

Керуючись статтями 169, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 23 листопада 2023 року

Суддя С.А. Борискін