Справа № 260/7650/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 рокум. Ужгород№ 260/7650/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) (далі відповідач, НОМЕР_1 прикордонний загін), яким просить:

1) Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , надбавки за кваліфікацію за період з 2008-2018 pp. у розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру;

2) Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , надбавку за кваліфікацію:

- з червня 2008 року по грудень 2008 року включно за 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу

- з січня 2009 року по листопад 2017 року включно за 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу

- з грудня 2017 року по лютий 2018 року включно за клас майстра - 11 відсотків посадового окладу,

визначених у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», виплату провести з урахуванням виплачених сум;

3) Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної календарної військової служби у розмірі 50% від встановленого розміру;

4) Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної військової служби за 15-ть років у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням та за 20-ть років у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом НОМЕР_1 прикордонного загону «Про особовий склад» від 19.11.2021 року № 526-ОС, майора ОСОБА_1 , начальника відділення зв`язку та інформаційних систем, звільнено з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В подальшому, наказом НОМЕР_1 прикордонного загону «Про особовий склад» від 13.12.2021 року № 569-ОС, позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, а також було проведено розрахунок при звільненні з військової служби та здійснено відповідні виплати.

Разом з тим, як зазначає позивач, відповідачем не було повідомлено ОСОБА_1 що це були за виплати, а також не було повідомлено письмово про виплати та не надано остаточний розрахунок, у зв`язку з чим, на адресу відповідача, а також на адресу Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби України у серпні 2023 року були направлені адвокатські запити з метою з`ясування правильності нарахування окремих виплат під час проходження військової служби а також під час здійснення остаточного розрахунку.

Згідно отриманих Архівних відомостей грошового забезпечення, які були надані у відповіді на адвокатські запити - НОМЕР_1 прикордонного загону № 11/7555-23-Вих від 08.08.2023 року та відповіді Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби України N 44-l-1148-23-Вих від 11.08.2023 року, нарахування грошового забезпечення за період з 2008 року по 2021 рік, а також остаточний розрахунок з ОСОБА_1 при звільненні з військової служби, здійснював НОМЕР_1 прикордонний загін. Проте, як під час проходження військової служби, так і під час звільнення з неї, окремі складові грошового забезпечення ОСОБА_1 були виплачені у менших сумах, ніж це визначено законодавчо.

Так, згідно з інформацією, наявною в архівних відомостях карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2008 - 2018 роки, під час проходження військової служби, позивачу проводились нарахування та виплата: винагороди за тривалість безперервної календарної військової служби: у липні 2009 року за 15-ти річної календарної військової служби у розмірі 542,50 грн., що становить 50% від розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року (Встановлено Постановою - 1 посадовий оклад та оклад за військовим званням); у червні 2014 року за 20-ти річної календарної військової служби у розмірі 847,50 грн., що становить 50% від розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року. (Встановлено Постановою - 1,5 посадових оклади та оклади за військовим званням); надбавка за кваліфікацію: з січня по грудень 2008 року включно виплачувалась надбавка за кваліфікацію за 2-й клас у розмірі 50% від встановленої; з січня 2009 року по листопад 2017 року включно виплачувалась надбавка за кваліфікацію за 1-й клас у розмірі 50% від встановленої; з грудня 2017 року по лютий 2018 року включно виплачувалась надбавка за кваліфікацію за клас Майстра у розмірі 50% від встановленої.

За таких обставин, дії відповідача щодо виплати позивачу винагороди за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної календарної військової служби в розмірі 50 % - є протиправними, оскільки наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року за № 425 упорядковано виплати додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, дії відповідача щодо виплати надбавки позивачу за кваліфікацію за період 2008-2018 роки в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру являються протиправними, оскільки наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року за № 425 упорядковано виплати додаткових видів грошового забезпечення.

Ухвалою судді від 12.09.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25.09.2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого, вважає, що вказаний позов подано з порушенням встановленого законом строку звернення до суду із адміністративним позовом.

Враховуючи, що про порушення свого права позивач повинна була дізнатися 12.12.2021 року, а стаття 233 Кодексу законів про працю України у новій редакції набрала чинності 19.07.2022 року, у даному випадку, з урахуванням принципу правової визначеності, трьохмісячний строк звернення до суду, встановлений законом, слід обраховувати починаючи з 19.07.2022 року та відповідно строк звернення до суду з даним позовом закінчився 20.10.2022 року.

Тому, враховуючи той факт, що позивач звернулася до суду позовом лише 01.09.2023 року, вважаємо що вона пропустила тримісячний строк звернення до суду, встановлений законом, а тому позив слід залишити без розгляду.

Щодо виплати надбавки за кваліфікацію зазначає, що в період з червня 2008 по грудень 2008 року ОСОБА_1 було присвоєно кваліфікацію - 2 клас, в період з січня 2009 по грудень 2017 року - 1 клас, в період з грудня 2017 по лютий 2018 - клас майстра.

Наказами Адміністрації Держприкордонослужби України: від 23.01.2012 року №44 «Про заходи з виконання бюджету за 2012 рік»; від 11.11.2013 року №11од «Про заходи з виконання бюджету на 2013 рік»; від 14.02.2014 року № 13од «Про заходи з виконання бюджету на 2014 рік»; від 02.05.2015 року №19 «Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України у лютому-грудні 2015 року»; від 12.03.2016 року №178 «Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України»; від 13.02.2017 року №136-ос «Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України у 2017 році» було визначено виплачувати додаткові види грошового забезпечення, зокрема надбавку за кваліфікацію, визначену додатком 25 до ПКМУ від 07.11.2007 року №1294 у розмірі 50% установленого відповідно до зазначеного пунктами розміру.

Таким чином, виплата надбавки за кваліфікацію повинна становити: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу х 50%; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу х 50%; Клас майстра - 11 відсотків посадового окладу х 50%.

ОСОБА_1 виплачено наступні розміри надбавки за кваліфікацію в період з 2008 по 2018 роки: 2008 рік - 285,53 грн. (11425,00 грн. всього виплачено у 2008 р. за посадовий оклад х 5% за 2-й клас х 50%); 2009 рік - 468,00 грн. (11700,00 грн. всього виплачено у 2009 р. за посадовий оклад х 8% за 1-й клас х 50%); 2010 рік - 468,00 грн. (11700,18 грн. всього виплачено у 2010 рік за посадовий оклад х 8% за 1-й клас х 50%); 2011 рік - 518,21 грн. (12355,36 грн. всього виплачено у 2011 р. за посадовий оклад х 8% за 1-й клас х 50%); 2012 рік - 502,80 грн. (12570,00 грн. всього виплачено у 2012 р. за посадовий оклад х 8% за 1-й клас х 50%); 2013 рік - 484,80 грн. (12120,00 грн. всього виплачено у 2013 р. за посадовий оклад х 8% за 1-й клас х 50%); 2014 рік - 484,80 грн. (12120,00 грн. всього виплачено у 2014 р. за посадовий оклад х 8% за 1-й клас х 50%); 2015 рік - 484,80 грн. (12120,00 грн. всього виплачено у 2015 р. за посадовий оклад х 8% за 1-й клас х 50%); 2016 рік - 539,80 грн. (13945,00 грн. всього виплачено у 2016 рік за посадовий оклад х 8% за 1-й клас х 50%); 2017 рік - 499,40 грн. (13620,00 грн. всього виплачено у 2017 р. за посадовий оклад х 8% за 1-й клас х 50%); 2018 рік - 2230,82 грн. (2270,00 грн. всього виплачено у 2018 р. за посадовий оклад х 11% за 1-й клас х 50%).

Щодо виплати винагороди за тривалість безперервної 15-річної та 20-річної календарної військової служби, у розмірі 1 та 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, вважає, що винагорода за 15 та 20 років безперервної військової служби у сумі 452,50 грн. та 847,50 грн. позивачу була виплачена законно, на виконання вимог нормативних документів, а тому відсутні підстави задоволення вказаної позовної вимоги.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Щодо твердження про пропуск позивачкою строку звернення до суду із заявленими позовними вимогами, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 3 та 5 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Так, у цій справі позивачка звернулася до суду з позовом, в якому, зокрема, просила провести перерахунок і виплату надбавки за кваліфікацію у розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294; провести виплату винагороди за тривалість безперервної 15-річної та 20-річної календарної військової служби, у розмірі 1 та 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням.

Втім, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями ст. 233 Кодексу законів про працю України, зокрема, частиною другою цієї статті (в редакції, яка набула чинності з 19.07.2022 року) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15.10.2013 року №8-рп/2013 і №9- рп/2013.

Так, у рішенні від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно з пунктом 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, виснував, що вказані поняття є рівнозначними.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу законів про працю України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Отож, до «усіх виплат», право на отримання яких має працівник відповідно до умов трудового договору та державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (посадовий оклад, оклад за військовим званням, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати), також належить і виплата надбавки та премії, які, відповідно, є складовою заробітної плати.

Проте, на момент звільнення позивачки з військової служби (13.12.2021 року), виключення її із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (13.12.2021 року, ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 глави XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 року № 1423 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236» дію карантину через COVID-19 продовжено до 30.06.2023 року.

З огляду на вказане, доводи щодо пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки її право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній до 19.07.2022 року) не обмежене будь-яким строком.

До таких правових висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 року у справі № 460/17052/21, які в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом під час вирішення цього спору.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходила військову службу у В/Ч НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін) та 19.11.2021 року звільнена з військової служби (наказ відповідача № 526-ОС від 19.11.2021 року) і 13.12.2021 року виключена зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (наказ № 569-ОС від 13.12.2021 року).

Як зазначає позивача, згідно з інформацією, наявною в архівних відомостях карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2008 - 2018 роки, під час проходження військової служби, позивачу проводились нарахування та виплата: винагороди за тривалість безперервної календарної військової служби: у липні 2009 року за 15-ти річної календарної військової служби у розмірі 542,50 грн., що становить 50% від розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року (встановлено Постановою - 1 посадовий оклад та оклад за військовим званням); у червні 2014 року за 20-ти річної календарної військової служби у розмірі 847,50 грн., що становить 50% від розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року (встановлено Постановою - 1,5 посадових оклади та оклади за військовим званням); надбавка за кваліфікацію: з січня по грудень 2008 року включно виплачувалась надбавка за кваліфікацію за 2-й клас у розмірі 50% від встановленої; з січня 2009 року по листопад 2017 року включно виплачувалась надбавка за кваліфікацію за 1-й клас у розмірі 50% від встановленої; з грудня 2017 року по лютий 2018 року включно виплачувалась надбавка за кваліфікацію за клас Майстра у розмірі 50% від встановленої.

Вважаючи протиправною невиплату надбавки за кваліфікацію у повному обсязі, а також, виплати винагороди за тривалість безперервної 15-річної та 20-річної календарної військової служби, у розмірі 1 та 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року (далі - Закон України №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом другим частини 4 статті 9 Закону України №2011-XII встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону України № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року № 1294, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою № 1294 затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї постанови, у тому числі надбавка за кваліфікацію та винагорода за бойове чергування.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 11 Постанови № 1294 надано вказівку Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Наведені приписи дають підстави вважати, що Кабінет Міністрів України делегував, зокрема, Адміністрації Державної прикордонної служби України упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.

Одночасно, у пункті 7 Постанови № 1294 зазначено, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

З аналізу наведених норм випливає, що до моменту упорядкування переліку, розмірів та порядку виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, такі виплати провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого розміру.

Як встановлено судом і не заперечується відповідачем, позивачу в період з 2008 року по 2018 рік виплачувалась надбавка за кваліфікацію в розмірі 50% від законодавчо встановленого.

Як вже зазначалося, до моменту упорядкування переліку, розмірів та порядку виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, такі виплати провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого розміру відповідно до пункту 7 Постанови № 1294.

20.05.2008 року на виконання пункту 2 Постанови № 1294 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення Державної прикордонної служби України, яка набрала чинності 29.06.2008 року (далі - Інструкція № 425).

У розділі ІІІ цієї Інструкцією визначено порядок, умови та розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до підпункту 3.13.1 пункту 3.13 розділу ІІІ цієї Інструкції особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; клас майстра - 11 відсотків посадового окладу.

Отже, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року № 425 упорядковано додаткові види грошового забезпечення, визначені згідно з додатками 25-28 до Постанови № 1294.

А тому, з 29.06.2008, дати набрання законної сили Інструкції № 425, виплата додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28 до Постанови № 1294, в тому числі і надбавки за кваліфікацію виплачується у розмірах встановлених цією Інструкцією №425.

Застосування вищезгаданих правових норм у наведений спосіб відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі №808/8403/13-а, а тому суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує такий при вирішенні даної справи.

Таким чином у відповідача існував обов`язок щодо виплати позивачеві надбавки за кваліфікацію у розмірі, установленому у додатках 25-28 до Постанови № 1294 та підпункту 3.13.1 пункту 3.13 розділу ІІІ Інструкції № 425, а не у розмірі 50 відсотків від установленого розміру у Додатках до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року.

Однак, відповідач всупереч вищезазначеним нормам права виплату позивачеві надбавки за кваліфікацію здійснював у розмірі 50% від розміру установленого Постановою № 1294, що свідчить про протиправність його дій та є підставою для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Водночас, у задоволенні позовних вимог щодо протиправності обмеження виплати надбавки за кваліфікацію за червень 2008 року (до набрання чинності вказаною Інструкцією) необхідно відмовити повністю.

З приводу позовних вимог про нарахування і виплату відповідачу з урахуванням виплачених сум винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної та 20-ти річної календарної військової служби, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 3.25.1 пункту 3.25 розділу ІІІ Інструкції № 425 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби виплачується винагорода за тривалість безперервної військової служби в таких розмірах:

-15 років 1 розмір посадового окладу і окладу за військовим званням;

-20 років 1,5 розміру посадового окладу і окладу за військовим званням;

-25 років 2,0 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням;

-30 років 2,5 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням;

-35 і кожні наступні п`ять років 3,0 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням.

Судом вже встановлено, що у липні 2009 року позивачу була виплачена винагорода за безперервну тривалість 15-ти річної служби в розмірі 50 % від посадового окладу та окладу за військовим званням.

Крім того, у червні 2014 року позивачу була виплачена винагорода за безперервну тривалість 20-ти річної служби в розмірі 50% від розміру, встановленого законодавчо.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач безпідставно не виплатив позивачу усю винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної та 20-ти річної календарної військової служби у розмірі посадового окладу та окладу за військовим званням. Тому у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, при поданні даного адміністративного позову його не сплачував, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 19, 72, 77, 241 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 код НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період 2008 - 2018 років в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

3. Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію: з липня 2008 року по грудень 2008 року за 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу; з січня 2009 року по листопад 2017 року за 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; з грудня 2017 року по лютий 2018 року за клас майстра - 11 відсотків посадового окладу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби та 20-ти річної календарної військової служби у розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

5. Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на дату набуття права на таку виплату, у розмірі 1 посадового окладу та одного окладу за військове звання та винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на дату набуття права на таку виплату, у розмірі 1,5 посадового окладу та одного окладу за військове звання, з урахуванням раніше виплачених сум.

6. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

7. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті