Справа № 420/23389/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/23389/23
Перша інстанція: суддя Бойко О.Я.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2023р. про повернення позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2023р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області, в якому просив:

- ???визнати протиправним та скасувати рішення Ананьївського району Одеської області від 22.12.2021р. №497-VII про відмову громадянину ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Байтальської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту);

- зобов`язати Ананьївську міську раду Подільського району Одеської області у встановленому законодавством порядку затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Байтальської сільської ради Ананьївського району Одеської області та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Байтальської сільської ради Ананьївського району Одеської області, розмір земельної ділянки 2,000 га, кадастровий номер :01:002:0224, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у власність громадянину ОСОБА_1 ..

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2023р. позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою, встановлений ст.122 КАС України, а вказані у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду доводи не спростовують факт пропуску строку та не підтверджують поважність пропуску такого строку.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спірне питання, виходячи з наступного.

Положеннями ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч.1 ст.118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний суд у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 дійшов наступних висновків:

«…При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

…Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020р. №340/1019/19)…».

Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 6.09.2023р. звернувся в суд із адміністративним позовом до Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 22.12.2021р. та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2023р. позовну заяву залишено без руху у зв`язку із пропуском строку та зазначено, що виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання позивачем до суду: обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

26.09.2023р. ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків, в якій просив поновити строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаної заяви позивач вказав, що він неодноразово звертався до відповідача із проханням повідомити про результат розгляду його клопотання від 4.06.2021р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, однак відповіді не отримав.

14.03.2023р. ОСОБА_1 звернувся до АО «Щит» про надання правової допомоги.

14.03.2023р. представником позивача, адвокатом Самодуровою Н.В. направлено адвокатський запит до Ананьївської міської ради стосовно прийняття рішення по заяві від 4.06.2021р. та відповідного рішення отримано не було.

29.04.2023р. представником позивача, адвокатом Самодуровою Н.В. направлено клопотання до Ананьївської міської ради про повторний розгляд питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1

10.05.2023р. Ананьївською міською радою надано відповідь на клопотання від 28.04.2023р., якою повідомлено, що рішенням Ананьївської міської ради від 22.12.2021р. №497-VIIІ позивачу було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою.

Вказану відповідь позивач отримав 11.05.2023р..

Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія виходить з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.11.2021р., представником позивача, адвокатом Самодуровою Н.В. було подано адвокатський запит про стану розгляду заяви від 4.06.2021р..

26.11.2021р. Ананьївською міської радою надано відповідь, якою повідомлено, що спірне клопотання позивача не розглянуте та рішення про передачу земельної ділянки у власність позивача не приймалось.

Частиною 9 ст.118 ЗКУ передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З огляду на вказане, судова колегія звертає увагу на те, що дізнавшись про відповідь на звернення від 19.11.2021р., а саме про те, що відповідачем досі не розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 4.06.2021р., позивач не був позбавлений можливості скористатись правом на судовий захист щодо визнання такої бездіяльності протиправною.

При цьому, апелянт вказує, що 31.12.2021р. договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 від 17.11.2021р. №1711 закінчився, у зв`язку із чим позивач протягом значного часу самостійно звертався до Ананьївської міської ради з проханням повідомити про результати розгляду клопотання.

Надаючи оцінку вказаним доводам, судова колегія зазначає, що матеріали справи не містять копії договору від 17.11.2021р. №1711 про надання правової допомоги, ані доказів звернення ОСОБА_1 до відповідача із відповідними зверненнями, у зв`язку із чим апеляційний суд вважає вказані доводи апелянта не обґрунтованими.

Судова колегія вважає за необхідне наголосити, що позивач як зацікавлена особа у розгляді його клопотання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися ходом розгляду його питання та добросовісно користуватися належними йому правами.

Однак, представник позивача вперше звернувся до відповідача щодо результатів розгляду його клопотання майже через 5 місяців з моменту звернення, а вдруге аж майже через 2 роки.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів щодо будь-яких обставин об`єктивного характеру, які перешкоджали б позивачу у продовж розумного строку та без зайвих зволікань звернутись до відповідача із відповідною заявою про надання відповідної інформації щодо розгляду його клопотання або з вимогами його розгляду, то судова колегія вважає, що пропуск строку у цьому випадку обумовлено насамперед обставинами суб`єктивного характеру, які пов`язані з байдужістю ОСОБА_1 до своїх прав, його пасивною поведінкою і небажанням вчасно їх захистити за відсутності для цього об`єктивних перешкод, які б унеможливлювали або значно утруднювали можливість реалізації наявних у нього прав на звернення до органу державної влади та/або до суду.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що строк звернення до суду з цим позовом не може обчислюватися з моменту отримання позивачем відповіді на його заяву від 10.05.2023р..

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2023р. про повернення позовної заяви залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту отримання.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко