Справа № 420/15443/22
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Балкан плюс» про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Балкан плюс», в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №61 від 11.07.2022 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити з 05.04.2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції, відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він 04.07.2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу, та надав всі необхідні документи, які підтверджують його пільговий стаж. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №61 від 11.07.2022 року позивачу було відмовлено у призначенні вищезазначеного виду пенсії та зазначено про відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, водночас, конкретні періоди, які не були зараховані до пільгового стажу, а також причини такого незарахування, пенсійним органом у рішенні про відмову в призначенні пенсії конкретизовані не були.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року адміністративна справа №420/15443/22 була передана судді Цховребовій М.Г.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Балкан плюс» було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 року, адміністративна справа №420/15443/22 була передана на розгляд судді Білостоцькому О.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Балкан плюс» був прийнятий до розгляду. Розгляд справи було розпочато спочатку зі стадії відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

16.11.2022 року та 27.09.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на електронну пошту суду надійшли відзиви на позовну заяву, з яких вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як трактористу-машиністу у зв`язку із відсутністю належним чином підтвердженого пільгового стажу для призначення такого виду пенсії (а.с. 148-152).

Страховий стаж позивача для призначення пенсії за наданими документами складає 33 роки 5 місяців 13 днів, а пільговий стаж в якості тракториста-машиніста 15 років 10 місяців 11 днів.

Крім того відповідач зазначив, що за результатами розгляду наданих позивачем документів до заяви про призначення пенсії, пенсійним органом до страхового стажу не було зараховано період роботи згідно трудової книжки з 06.02.1990 року по 01.10.1990 року, оскільки в даті наказу про звільнення з роботи міститься виправлення, запис про звільнення не завірений печаткою організації, чим порушено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

На підставі вищезазначеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

18.11.2022 року на електронну пошту суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (а.с. 134-140), з якого вбачається, що відповідач позов також не визнає, та зазначає про те, що Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області розглядалось питання зарахування стажу роботи ОСОБА_1 до пільгового стажу в межах запитуваного позивачем періоду, а саме з 03.02.1994 року по 15.12.2008 року, та з 05.03.2009 року по 28.02.2010 року. Інші періоди роботи позивача на розгляд комісії винесені не були.

Крім того, відповідач зазначив, що за принципом екстериторіальності уповноваженим органом на розгляд заяви позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах було визначено саме Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Оскаржуване рішення №61 від 11.07.2022 року про відмову в призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було винесено через відсутність необхідного пільгового стажу у позивача.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

04.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, як тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції, відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 60-61, 62-63).

Разом із заявою при призначення пенсії позивачем було надано до пенсійного органу трудову книжку серії НОМЕР_1 (а.с. 98-104), з якої вбачається, що позивач працював, зокрема:

- з 17.08.1987 року по 24.01.1990 року водієм 3 кл.;

- з 06.02.1990 року по 01.10.1990 року муляром 4-го розряду вахтовим методом;

- з 26.10.1990 року по 05.04.2004 року водієм;

- з 03.02.1994 року по 12.02.2000 року працював в КСП «Кальчево»;

- 12.02.2000 року по 15.12.2008 року працював в БСК «Кальчево»;

Додатково було надано іншу трудову книжку серії НОМЕР_2 (а.с. 105-123), з якої вбачається, що позивач працював, зокрема:

- з 03.02.1994 року по 12.02.2000 року трактористом в КСП «Кальчево»;

- з 12.02.2000 року по 15.12.2008 року трактористом в БСК «Кальчево»;

- з 05.03.2009 року по 28.02.2010 року трактористом в БСК «Кальчево»;

- з 01.03.2010 року по 23.12.2010 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 21.03.2011 року по 21.11.2011 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 14.03.2012 року по 10.12.2014 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 11.03.2015 року по 14.11.2017 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 22.02.2018 року по 27.10.2018 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 18.03.2019 року по 15.11.2019 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 01.08.2020 року по 31.08.2020 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 10.10.2020 року по 15.04.2021 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 02.08.2021 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс».

Також до заяви про призначення пенсії було надано довідку №17 від 06.05.2022 року (а.с. 32), видану на ім`я ОСОБА_1 про те, що він дійсно працював в ТОВ «Балкан-Плюс», починаючи з 01.03.2010 року по 30.04.2022 року, на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва ТОВ «Балкан-Плюс» і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного робочого дня в рослинництві.

В довідці №17 від 06.05.2022 року, зокрема, зазначено, що вищевказані періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно із ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Крім того, до заяви про призначення пенсії за віком було надані архівні витяги та довідки Відділу трудового архіву Болградської міської ради Одеської області, зокрема, архівна довідка №537, що підтверджує факт працевлаштування позивача в КСП/МСК «Кальчево» у період з 1994 року по 2010 року на посаді тракториста (а.с. 25).

Також у матеріалах, які були надані позивачем разом із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, наявна копія заяви позивача про підтвердження його стажу роботи за період роботи в колгоспі ім. Дімітрова, КСП/БСК «Кальчево», на посаді тракториста з 03.02.1994 року по 15.12.2008 року, та з 05.03.2009 року по 28.02.2010 року (а.с. 96-97), на підставі якої копію було винесено рішення (а.с. 85) Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.06.2022 року (оформлене протоколом №6) про результати розгляду вказаної заяви про підтвердження стажу роботи, в якому зазначено, що Комісією встановлений факт працевлаштування позивача на посаді тракториста за період з 03.02.1994 року по 15.12.2008 року, та з 05.03.2009 року по 28.02.2010 року в колгоспі ім. Димитрова (КСП «Кальчево», пізніше БСК «Кальчево»).

У вищезгаданому рішенні також підтверджено позивачу право на зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 03.02.1994 року по 15.12.2008 року, та з 05.03.2009 року по 28.02.2010 року на посаді тракториста-машиніста, відповідно до пп. 3 п. 2 ст. 114 розділу ХІV-I Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Додатково у рішенні Комісії від 30.06.2022 року зазначено щодо зарахування роботи трактористом-машиністом з 2004 року до пільгового стажу, з урахуванням даних про сплату страхових внесків.

Також у матеріалах справи присутній витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) за проміжок часу з 2004 року по 2021 рік, згідно якого вбачається факт сплати єдиного внеску позивачем під час його роботи у БСК «Кальчево» та ТОВ «Балкан-Плюс».

Разом з цим, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №61 від 11.07.2022 року (а.с. 17-19) відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки:

- з 06.02.1990 року по 01.10.1990 року, оскільки в даті наказу про звільнення з роботи міститься виправлення, запис про звільнення на завірений печаткою організацією, чим порушено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно вищезазначеного рішення, страховий стаж позивача становить 33 роки 05 місяців 13 днів, а пільговий стаж роботи на посаді тракториста 15 років 10 місяців 11 днів.

У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, право на призначення пенсії відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 Закону відсутнє.

Право на пенсійну виплату заявник набуде з 06.04.2030 року.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградські області протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду у справі №420/15443/22.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, відзиви пенсійних органів та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1058- ІV) (в редакції станом на 02.09.2022 року).

Відповідно до статті першої Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Згідно частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону №1058-IV).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року №13-1 (далі Порядок № 22-1) (в редакції від 10.12.2021 року).

Пунктом 1.1 Порядку №22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію).

За приписами пункту 2.1 Порядку №22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на

підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію (п. 2.23 Порядку №22-1).

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів. Довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі (пункт 24).

У тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками (пункт 25).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

При цьому головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу. За відсутності однієї з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах призначення вказаної пенсії неможливе.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2020 року у справі №607/14316/16-а та від 12 грудня 2019 року у справі № 674/1579/16-а.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії „тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , та не спростовано відповідачами під час розгляду справи, позивач працював, зокрема:

- з 03.02.1994 року по 12.02.2000 року трактористом в КСП «Кальчево»;

- з 12.02.2000 року по 15.12.2008 року трактористом в БСК «Кальчево»;

- з 05.03.2009 року по 28.02.2010 року трактористом в БСК «Кальчево»;

- з 01.03.2010 року по 23.12.2010 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 21.03.2011 року по 21.11.2011 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 14.03.2012 року по 10.12.2014 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 11.03.2015 року по 14.11.2017 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 22.02.2018 року по 27.10.2018 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 18.03.2019 року по 15.11.2019 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 01.08.2020 року по 31.08.2020 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 10.10.2020 року по 15.04.2021 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс»;

- з 02.08.2021 року трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс».

Крім того судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком були надані архівні витяги та довідки Відділу трудового архіву Болградської міської ради Одеської області, зокрема, архівна довідка №537, що підтверджує факт працевлаштування в КСП/МСК «Кальчево» у період з 1994 року по 2010 року на посаді тракториста, що також не заперечується відповідачами.

Судом вбачається, що згідно оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №61 від 11.07.2022 року позивачу не зараховано період роботи з 06.02.1990 року по 01.10.1990 року до страхового стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, записів із трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач у період з 06.02.1990 року по 01.10.1990 року працював муляром 4-го розряду вахтовим методом, що, у свою чергу, жодним чином не відноситься до галузі праці трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції. Тобто, зазначений пенсійним органом період стосується страхового стажу позивача в цілому, а не пільгового стажу роботи на посаді тракториста.

Проаналізуваши вищезазначене та враховуючи, що безпросереднім предметом спірних правовідносин у даній справі є визначення пільгового стажу роботи позивача на посаді тракториста, а визначення загального страхового стажу позивач в межах провадження по цій справі не оскаржує, то суд не надає оцінку періоду роботи ОСОБА_1 з 06.02.1990 року по 01.10.1990 року, оскільки зазначений період роботи не стосується роботи позивача на посаді тракториста-машиніста.

Водночас суд зауважує, що відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 (далі Порядок), підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії) (п.3).

Згідно п.6 вказаного Порядку основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Відповідно до п.11 Порядку із заявою про підтвердження стажу роботи заявник може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу. Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються: документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); трудова книжка; документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

Судом встановлено, що позивачем до пенсійного органу подавалась заява про підтвердження стажу роботи за період роботи в колгоспі ім. Дімітрова, КСП/БСК «Кальчево», на посаді тракториста з 03.02.1994 року по 15.12.2008 року, та з 05.03.2009 року по 28.02.2010 року.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.06.2022 року (оформлене протоколом №6) про результати розгляду вищезгаданої заяви позивача встановлено факт його працевлаштування на посаді тракториста за періоди з 03.02.1994 року по 15.12.2008 року, та з 05.03.2009 року по 28.02.2010 року в колгоспі ім. Димитрова (КСП «Кальчево», пізніше БСК «Кальчево»), що надає позивачу право на зарахування вказаних періодів до його пільгового стажу на посаді тракториста-машиніста, відповідно до пп.3 п.2 ст. 114 розділу ХІV-I Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що також не заперечувалось відповідачами під час розгляду справи.

Суд зазначає, що у вищезгаданому рішенні від 30.06.2022 року міститься припис Комісії, де зазначено, що періоди роботи трактористом-машиністом з 2004 року зараховуються до пільгового стажу з урахуванням даних про сплату страхових внесків.

Так, у матеріалах справи наявний витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) за проміжок часу з 2004 року по 2021 рік, згідно якого вбачається факт сплати єдиного внеску позивачем під час його роботи у БСК «Кальчево» та ТОВ «Балкан-Плюс».

Крім того, як вбачається із наявних записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , позивач працював трактористом в ТОВ «Балкан-Плюс» у періоди з 01.03.2010 року по 23.12.2010 рок; з 21.03.2011 року по 21.11.2011 року; з 14.03.2012 року по 10.12.2014 року; з 11.03.2015 року по 14.11.2017 року; з 22.02.2018 року по 27.10.2018 року; з 18.03.2019 року по 15.11.2019 року; з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року; з 01.08.2020 року по 31.08.2020 року; з 10.10.2020 року по 15.04.2021 року; та з 02.08.2021 року.

Суд додатково зазначає, що з довідки №17 від 06.05.2022 року, виданої на ім`я позивача, вбачається, що останній працював в ТОВ «Балкан-Плюс» повний робочий день, починаючи з 01.03.2010 року по 30.04.2022 року, на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва ТОВ «Балкан-Плюс» і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного робочого дня в рослинництві. В довідці №17 від 06.05.2022 року також зазначено, що вищевказані періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно із ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», що також не заперечується відповідачами під час розгляду даної справи.

Суд зауважує, що у позовній заяві позивач зазначає, що його пільговий стаж становить більше ніж 25 років, водночас чітко не конкретизує та не робить обчислень кількості років, місяців та днів, які, за його думкою, складають його пільговий стаж роботи на посаді тракториста.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного органу України в Кіровоградській області у спірному рішенні від 11.07.2022 року взагалі не зазначає, які саме періоди та з яких підстав не були зараховані до пільгового стажу роботи позивача, що свідчить про неконкретизованність, нечіткість та необґрунтованість винесеного пенсійним органом рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Суд при вирішенні справи також виходить із того, що зазначене рішення пенсійного органу є актом індивідуальної дії.

На думку суду правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Головною рисою такого акту є його конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення контролюючого органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або обов`язків особи при виконанні юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 02.07.2019 у справі №140/2160/18.

Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року є джерелом права.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; «Тошкуце та інші проти Румунії», заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

На підставі вищезазначеного суд доходить висновку що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №61 від 11.07.2022 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є необґрунтованим, а тому протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Суд також зазначає, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

З огляду на встановлені обставини у справі №420/15443/22 суд вважає необхідним для належного захисту прав та інтересів позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.07.2022 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналогічна правова позиція про те, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а ні зобов`язання відповідача призначити таку пенсію позивачу, висловлено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 року у справі №233/2084/17.

У задоволенні іншої частини позовної вимоги зобов`язального характеру слід відмовити із зазначених підстав.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору (а.с. 4).

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 992,40 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань, оскільки саме зазначеним суб`єктом владних повноважень було прийнято протиправне рішення про відмову у призначенні пенсії.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 255, 257, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Балкан плюс» (68723, Одеська область, Болградський район, с. Калчева, вул. Центральна, 81) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №61 від 11.07.2022 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.07.2022 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький