Справа № 307/3944/23
Суддя: Сас Л. Р.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/3944/23
Провадження № 2-а/307/27/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Ключкей Б.В..,

розглянувши за правилами ч. 4 ст. 229 КАС України (за відсутності всіх учасників справи та не здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) за правилами позовного провадження, встановленого для розгляду окремих категорії термінових адміністративних справ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18 вересня 2023 року пред`явив адміністративний позов до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови від 17 липня 2023 року, винесену поліцейським РПП ВПО Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Коршинським Б.Б. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову посилався на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 263206 від 17.07.2023 року, його. Позивача, притягнуто до адміністративної відповідальності, за те що, він 17 липня 2023 року о 00.50 год., у с. Калини по вул. Д.Ленона керував транспортним засобом марки «MERCEDES-VITO», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа в темну пору доби, не надав для перевірки посвідчення водія та поліс страхування, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.1 ст.126 КУпАП, порушивши п. п. 9.1. 4.3. «в», 2.1.а, 2.1. «ґ» ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Вважає дану постанову протиправною, необґрунтованою, необ`єктивною, упередженою і такою, що винесена з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативно-правових актів, виходячи з наступного.

Так, 16.07.2023 року, вечері, на автомобілі марки «MERCEDES-VITO» він разом зі своєю знайомою ОСОБА_2 приїхали до ОСОБА_3 , котрий проживає по

АДРЕСА_1 , де вживали пиво.

Коли алкоголь закінчився, то ОСОБА_3 , який не пив, на його транспортному засобі їздив до магазину. Через деякий час після цього, він вийшов на вулицю до свого автомобіля, який був припаркований на узбіччі, поруч з будинком ОСОБА_3 , щоб забрати сигарети та документи.

В цей момент, на зустріч їхав поліцейський автомобіль, який зупинився, з нього вийшли два працівники поліції і почали стверджувати, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, пропонували проїхати в медичний заклад, пред`явити документи на що він пред`явив посвідчення водія, однак пред`явлення страхового полісу від нього не вимагали. Його доводи про те, що він транспортним засобом не керував працівники поліції проігнорували.

Понад це, будь-яких постанов щодо нього на місці не складали, не пропонували ознайомитись з їх змістом, не відібрали жодних пояснень, не вручили копію постанови та взагалі не повідомляли про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.1 ст.126 КУпАП.

Зауважив про те, що Правила дорожнього руху ним не порушувались. З яких підстав працівником поліції було зроблено висновок про те, що він 17.07.2023 року о 00.50 год. керував транспортним засобом та вчинив вищевказані адміністративні правопорушення йому не відомо.

Окрім цього, про наявність такої постанови довідався зі змісту врученої йому, 24.08.2023 року постанови у справі про адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, та подальшого ознайомлення з адмінматеріалами (справа №307/3095/23), де виявив її копію.

Водночас вказані в постанові відомості про те, що начебто він відмовився від підпису в ній, не відповідають дійсності, оскільки про складення такої його ніхто не повідомляв.

Щодо змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення, суті інкримінованих правопорушень та власне порядку розгляду справи про притягнення його до адмінвідповідальності слід зазначити наступне.

Згідно змісту постанови йому ставляться у вину три окремі порушення Правил дорожнього руху: керування транспортним засобом у якого не горіла лампа у темну пору доби; не надання для перевірки посвідчення водія; не пред`явлення поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів.

Водночас, постанова не містить конкретизації порушення, яке ставиться у вину, в частині несправності «лампи» в темну пору доби, зокрема, не містить вказівки на світловий прилад: фара ближнього (дальнього) світла (ліва чи права), габаритні, стоянкові вогні, стоп-сигнал тощо, в якому не горіла лампа, що унеможливлює з`ясування суті інкримінованого правопорушення.

Стосовно твердження постанови про ненадання посвідчення водія поліцейському та полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, то таке також не відповідає дійсності, оскільки не дивлячись на те, що транспортним засобом він не керував, однак пред`являв працівнику поліції, на його вимогу, посвідчення водія, яке той безпосередньо оглянув, а вимоги про пред`явлення полісу ним взагалі не висловлювалось.

При цьому, належний йому транспортний засіб «MERCEDES-VITO», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на день винесення постанови, був застрахований у ПрАТ «СК«Євроінс Україна», що підтверджується відомостями єдиної централізованої бази даних, оператором якої є МТСБУ.

Відтак, намагання притягнути його, позивача, до адміністративної

відповідальності за очевидно надумане правопорушення свідчить про упереджене ставлення з боку працівника поліції та свідоме нехтування останнім вимог профільних нормативно-правових актів.

Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2023 року поновлено строк звернення до адміністративного суду, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 02 жовтня 2023 року на 15 год., у зв`язку із клопотанням представника позивача відкладено на 16 жовтня 2023 року на 15 год. 30 хв. та у зв`язку із викликом свідків розгляд справи відкладено на 06 листопада 2023 року на 13 год. 30 хв., у зв`язку із неприбуттям учасників справи судове засідання відкладено 15 листопада 2023 року на 15 год. 40 хв. та за клопотанням представника позивача відкладено на 22 листопада 2023 року.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Полгар М.З в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області у судове засідання не прибув, у встановлений строк подав відзив на позов у якому позов не визнав посилаючись на його необґрунтованість та таким, що не відповідає нормам діючого законодавства. Оскаржувана постанова складена відповідно до норм КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, відтак посилання позивача на порушення відповідачем законодавства є безпідставним. Крім цього, дані правопорушення були зафіксовані поліцейським за допомогою портативних технічних приладів, як це передбачено наказом МВС від 18 грудня 2018 року4 № 1026 «Про затвердження інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, зберігання та видачі відеозаписів». Однак, відповідно до п. 1 ч. 3 розділу 8 цієї Інструкції строк зберігання відеозаписів становить з портативних відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА 30 діб, та у зв`язку із наявною технічною можливістю, строк збереження відеозаписів із нагрудних відеореєстраторів є обмеженим. На момент винесення ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2023 року, даний відеозапис відсутній, тому не може бути наданий ( а.с. ).

Крім цього, 27 вересня 2023 року від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду у зв"язку із тим, що позивач пропустив строк звернення до суду і подавши таку з пропуском фактично умисно позбавив відповідача можливості надати суду відеозапис з нагрудної камери, оскільки відповідно до законодавства строк зберігання такого запису складає 30 діб. Також, підстава, зазначена позивачем для поновлення йому строку для оскарження постанови є отримання копії постанови в суді 24 серпня 2023 року. Однак, таке твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки про її наявність позивачу було відомо 17 серпня 2023 року ( а.с. 27-30).

Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд дійшов наступного висновку.

Із постанови серії БАД № 263206 від 17.07.2023 року видно, що 17 липня 2023 року о 00.50 год. водій ОСОБА_1 у с. Калини по вул. Д. Ленона керував транспортним засобом марки «MERCEDES-VITO», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа в темну пору доби, не надав для перевірки посвідчення водія та поліс страхування, чим порушив п. п. 9.1. 4.3. «в», 2.1. «а», 2.1.

«ґ» ПДР, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 та ч.1 ст.126 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у

вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Вказану постанову ОСОБА_1 не вручено, наявний запис про те, що він відмовився.

Даючи правову оцінку вказаній постанові суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 8 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише

за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, суд звертає увагу, що зазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно з п. п. 8, 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, - справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи,

досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також ч.3 ст. 283 КУпАПвстановлено вимоги до постанови по справі про

адміністративне правопорушення, яка передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Разом з цим, оскаржувана постанова не містить будь-яких даних щодо фото або відеофіксації порушення та відповідно відомості про технічний засіб, яким такі здійснено.

Із дослідженого під час судового розгляду відеозапису з місця події, долученого представником позивача адвокатом Полгаром М.З., видно, що працівниками поліції не висловлювалися вимоги ОСОБА_1 надати посвідчення водія, та поліс страхування, а також відсутні докази складання постанови щодо ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху.

Крім цього, транспортний засіб «MERCEDES-VITO», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на день винесення постанови, був застрахований у ПрАТ «СК«Євроінс Україна», що підтверджується відомостями єдиної централізованої бази даних, оператором якої є МТСБУ (а. с. 7).

Проте, на виконання вимог чинного законодавства, зокрема, зазначених правових положень та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року, в матеріалах справи не міститься жодного належного доказу вчинення

водієм ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень, а також такі не подані із відзивом.

Також, призначаючи адміністративне стягнення поліцейський у постанові не зазначив вимоги ст. 36 КУпАП.

Зі змісту ст.36 КУпАП слідує, що при вчиненні особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, при прийнятті по справі рішення, відповідач не дотримався вимог вказаної норми закону, та прийняв постанову з порушенням норм ст. ст.36 та 283 КУпАП.

Крім цього, відсутні підстави про залишення позову без розгляду, зазначені відповідачем у заяві від 27 вересня 2023 року, оскільки питання щодо поновлення строку судом вирішено в ухвалі про відкриття провадження та судом надана відповідна оцінка ( а.с. 27-30).

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

відповідача.

Згідно п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 241- 244, 246, 250 КАС України,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову, винесену 17 липня 2023 року поліцейським з РПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Коршинським Б.Б., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 126 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом десяти днів з дня проголошення (складення) рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_2 .

Представник позивача: Полгар Мирослав Золтанович, вул. Незалежності, 28, м. Тячів Закарпатська область, 90500.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, 13, Закарпатська область, .

Суддя Л.Р.Сас