Справа № 752/19454/23
Суддя: Ольшевська І. О.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/291/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2023 року місто Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участі секретаря судових засідань Стороженко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталія Михайлівни 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом, за результатом розгляду якого просив суд визнати неправомірними дії інспектора Управління патрульної поліції у Рівненській області, старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталії Михайлівни щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серії БАТ № 7730054 від 13.09.2023 відносно ОСОБА_1 ; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія БАТ № 7730054 від 13.09.2023 відносно ОСОБА_1 ; провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач проживає в м. Києві, однак позивачу 14.09.2023 року необхідно було прибути до м. Рівного для складання кваліфікаційного іспиту на засіданні кваліфікаційної палати КДКА Рівненської області, а тому позивач прибув до м. Рівного завчасно, а саме 13.09.2023р. та мав зупинився в готелі. Приблизно о 20:40 годині, повертаючи на територію готелю, позивач припаркувався на приватній автостоянці готелю. Під час паркування позаду автомобіля під`їхала патрульна машина поліції з ввімкненими проблисковими маячками. Інспектор поліції повідомила позивача про те, що останній керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби. Натомість позивач зазначав, що виїхав з м. Києва ще у світлу пору доби, на справному транспортному засобі, подолав більше 300 км. до місця призначення, приїхав, коли вже потемніло і не мав можливості виявити дану технічну несправність, у вигляді непрацюючої підсвітки задніх номерних знаків, яка виникла під час руху в дорозі, про що позивачу не було відомо, не залежало від волі позивача, а відповідно без наявності в діях умислу. Однак, інспектор УПП у Рівненській області склала відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ № 7730054 від 13.09.2023, відповідно до якої 13.09.2023 о 20 год. 41 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись у м. Рівне по вулиці Біла 3, керував автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_1 з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9. Правил дорожнього руху України - керування водієм транспортного засобу з номерним знаком повернутим чи неосвітленим та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190,00 гривень у дохід держави. Отже, позивач вважає дану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ № 7730054 від 13.09.2023 незаконною, необгрунтованою, недоведеною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки оскаржувана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Ухвалою судді від 25.09.2023 року за поданою позовною заявою відкрито провадження та вирішено подальший розгляд справи за правилами позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, яким представник Департаменту патрульної поліції проти задоволення позову заперечує з підстави того, що факт керування транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком не заперечується сторонами у справі. Представник Департаменту патрульної поліції додає до відзиву диск із відеозаписом, на якому видно, що позивач не висловлював заперечень стосовно цієї обставини під час розгляду справи щодо вчинення адміністративного правопорушення. Сторона відповідача вважає, що відповідальність за певні недоліки технічного стану автомобіля покладається саме на водія, а тому наявність чи відсутність умислу в його діях на правомірність постанови не впливають.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.09.2023 року інспектором 1-го батальйону 2-ї роти УПП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Ярмошевич Н.М. складено постанову серії ЕАТ № 7730054 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 13.09.2023 о 20 год. 41 хв. водій керував тз з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в ПДР - керування водієм тз з номерним знаком, повернутим чи неосвітленим, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

З переглянутого судом відео, які міститься на диску, долученого до відзиву на позов, достеменно встановити, чи дійсно автомобіль позивача мав несправну лампочку підствітки задніх номерних знаків, неможливо з деяких обставин, зокрема через те, що автомобіль позивача в момент, зображений на відео, не експлуатувався, ракурс, з якого відбувається запис обставин, не дозволяє достеменно стверджувати про несправність лампочки, оскільки з самого відео номерний знак та цифри, зазначені на ньому, видно чітко, враховуюче те, що запис проводився в нічну пору.

Хоча сторонами було визнано, що позивач керував транспортним засобом, на якому номерні знаки не були освітлені у темний час доби, суд не має можливості визначити наявність об`єкту правопорушення, однак, оскільки цей факт був визнаний обома сторонами та не виникає сумніву щодо об`єктивності цієї обставини, суд в порядку ч. 1 ст. 78 КАС України не перевіряє його достовірність на підставі доказів наявних у справі.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 1 ст. 121-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за уерування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Суб`єктивною стороною адміністративного правопорушення адміністративне право визначає психічну сферу діяльності особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння.

Елементи суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення можуть бути обов`язковими (вина) або факультативними (мотив, мета).

Вина - це свідоме, вольове відношення суб`єкта до скоєного нею суспільно небезпечного діяння і до його наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Навмисна вина характеризується тим, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки або свідомо їх допускало або ставився до них байдуже). Види умисної форми вини: прямий умисел, непрямий умисел.

Необережна вина характеризується тим, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але без достатніх до того підстав самовпевнено розраховувала на запобігання таких наслідків або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Позивач був зупинений працівником поліції та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що рухався автомобілем з технічною несправністю - неосвітленим номерним знаком.

Суду не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що позивач, знаючи про несправність, з умислом або через необережність, керував транспортним засобом без освітлення номерного знаку.

Суд допускає, що зазначена несправність могла виникнути в дорозі під час руху, а тому позивач про неї не знав та не міг знати або передбачати можливості її виникнення, що виключає в його діях ознаки умислу або необережності.

Відсутність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення виключає склад адміністративного правопорушення в діях позивача в цілому.

Ухвалюючи постанову, що оскаржується, відповідач у порушення вимог ст. 280 КУпАП не звернув увагу на відсутність доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а тому прийняв незаконне рішення.

При встановленні відсутності вини судом враховано, що позивач прямував за напрямком руху м. Київ - м. Рівне, відстань між якими приблизно складає близько 330-350 кілометрів по дорозі, та дана подорож може зайняти приблизно 4-6 годин, а з постанови вбачається, що розгляд справи здійснювався о 20:46:15 за літнім часом, та з відеозапису, що біля готелю, до якого прямував позивач. За наявності даних обставин, суд враховує, що позивач розпочав свій рух 13.09.2023 р. за світлої пори доби, а тому обов`язок перевірити справність лампочки підсвітки номерних знаків у позивача не виник. Також, водій не зобов`язаний припиняти експлуатацію транспортного засобу під час руху за певним дальним маршрутом для контролю та перевірки його справності, зокрема зупинятись з метою з`ясування працездатності всіх освітлювальних приладів транспортного засобу, якщо відсутні очевидні підстави для цього.

Відомостей про те, що, наприклад, через систему бортового комп`ютера автомобіля позивача було повідомлено про наявність помилки в його системі, зокрема, ввімкненого попередження на приборному приладі відомого як «попереджувальне світло Check Engine» засобів освітлення, матеріали справи не містять. Тому, неможливо стверджувати, що позивач був обізнаний про несправність лампочки, умисно не усунув її та продовжував експлуатувати автомобіль, порушуючи правило, встановлене пунктом 2.9.В Правил дорожнього руху, що свідчить про відсутність його вини та як наслідок відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, частиною 3 статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У відповідності до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Також, суд вважає за необхідне зазначити що відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

З системного аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що, розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 121-3 КпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції, мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Належним відповідачем у справі є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 1 ст. 121-3 КпАП.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а та від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17.

Разом з тим, суд звертає увагу, що органом Національної поліції, у розглядуваній справі є Департамент патрульної поліції, від імені якого, зокрема, інспектор 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України Ярмошевич Н.М., уповноважена накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

Крім того, до повноважень працівників патрульної поліції входять збір та оцінка доказів, розгляд справи про адміністративне правопорушення з прийняттям постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням при дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись, зокрема, власним переконанням та правосвідомістю. Результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення в даному випадку є оскаржувана постанова, яка підлягає оскарженню відповідно до положень діючого законодавства, що жодним чином не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тому, в задоволенні позовних вимог щодо визнання дій неправомірними необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 536,8 грн.

Керуючись ст.ст.9, 77, 205, 243-244, 246, 250, 255, 286, 292-293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталія Михайлівни 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія ЕАТ № 7730054 від 13.09.2023р., якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

3. У задоволенні позовних вимог до Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталія Михайлівни 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України відмовити.

4. Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.) грн.

5. Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Інспектор патрульної поліції старший лейтенант поліції

Ярмошевич Наталія Михайлівна 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України, адреса: м. Рівне вул. Степана Бандери 14а, 33000.

Відповідач 2: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048,

Суддя І.О. Ольшевська