Справа № 620/9563/23
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9563/23 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення № 94 від 06.06.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 03.12.1993 по 31.01.2003 в ПП «Строй-Плюс» та повторно розглянути заяву від 29.05.2023 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» право на призначення пенсії по інвалідності мають особи з інвалідністю за наявності страхового стажу на момент настання інвалідності або на момент звернення за пенсією, зокрема для інвалідів ІІ та ІІІ груп віком від 49 років до досягнення 51 року включно - не менше 12 років. Вік позивача складає 51 рік, страховий стаж становить 5 років 8 місяців 29 днів. Під час розгляду поданих документів з`ясовано, що ПП «Строй-Плюс» згідно даних ЄДРПОУ засновано 30.03.2006, у зв`язку з чим з 03.12.1993 по 31.01.2003 не існувало, тому позивач не міг там працювати.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення суду першої інстанції від 11 вересня 2023 року та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Позивач не скористався правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, аргументи та доводи сторін, колегія суддів зазначає наступне.

29.05.2023 позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано заяву про призначення пенсії по інвалідності (інвалід III групи) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.05.2023 (з дня її встановлення).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області позивачу надано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.06.2023 № 92 про відмову у призначенні пенсії. У рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить не менше 12 років, а страховий стаж позивача складає 05 років 08 місяців 29 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи з 03.12.1993 по 31.01.2003 згідно трудової книжки та уточнюючої довідки за вказаний період від 31.01.2003 № 3, оскільки Приватне підприємство «Строй-Плюс» (31557847) згідно даних ЄДРПОУ засновано 30.03.2006. Також повідомлено, що в довідці від 31.03.2003 № 3 прізвище позивача не співпадає з паспортними даними (Даніч - Данич).

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ, у редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, від 49 років до досягнення особою 51 року включно не менше 12 років (стаття 32 Закону №1058-ІV).

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За статтею 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Таким чином до 01.01.2004 стаж підтверджується документально, в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, основним документом, який підтверджує наявний стаж роботи є трудова книжка, а інші документи приймаються до уваги виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Суд зауважує, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Згідно з пунктом 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до записів трудової книжки позивача від 03.12.1993 ОСОБА_1 працював з 03.12.1993 по 31.01.2003 в ПП «Строй-Плюс».

Зазначений стаж також підтверджується довідкою від 31.01.2003 № 3, яка видана ПП «Строй-Плюс».

При цьому трудова книжка позивача містить усі необхідні записи та підтверджує роботу позивача у оскаржений період, а також суд не встановив виправлень, підчищень тощо у трудовій книжці позивача. Тобто позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться всі відповідні записи про спірний період роботи із відомостями, які відповідають вимогам законодавства.

Відтак, відсутні підстави для не врахування вказаного періоду роботи до страхового стажу позивача, оскільки допущена у довідці помилка у прізвищі не може нівелювати стаж роботи, наявний у трудовій книжці.

Необхідно зазначити, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить.

Також суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства та не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Стосовно того, що приватне підприємство «Строй-Плюс» (31557847) згідно з даними ЄДРПОУ засновано 30.03.2006, то відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.06.2023, приватне підприємство «Строй-Плюс» вже перебувало на обліку в органах Пенсійного фонду з 28.08.2001.

Також у листі зазначено, що підприємство визнано банкрутом за рішенням суду згідно ухвали Господарського суду Харківської області по справі № Б- 31/40-04 та ліквідовано 21.03.2006.

Відповідно до частини четвертої статті 87 та частини першої статті 89 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.

Державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб згідно з статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» (далі - Закон) (набрав чинності з 1 липня 2004 року) полягає у засвідченні факту створення або припинення юридичної особи шляхом внесення відповідних записів до ЄДР.

Інші висновки суду першої інстанції також є правильними, проте в апеляційній скарзі апелянт не висловлює щодо них заперечень.

Отже, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду правомірності своїх доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №620/9563/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді М.І. Кобаль

Л.О. Костюк