Справа № 727/10056/23
Суддя: Терещенко О. Є.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/89/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Балакіна В.М.

представника відповідача Замерзляка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернівці справу за адміністра-тивним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Кушнір Тетяни Іванівни, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопору-шення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про ви-знання протиправною та скасування постанови, відповідно до змісту якої 09.09.2023 ро-ку, він, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не мав при со-бі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

В позовній заяві вказує, що не вважає себе винним у вказаному правопорушенні, оскільки під час складання постанови працівниками поліції були допущені грубі по-рушення вимог чинного законодавства. Так, під час зупинки, працівниками поліції не було повідомлено позивача про причину та підставу зупинки транспортного засобу. Та-кож зазначає, що в якості доказів до постанови не долучено жодних додаткових мате-ріалів, оскільки пункт 7 постанови не містить посилань на будь-які докази.

У зв`язку з вищевикладеним, просив визнати протиправною та скасувати поста-нову серії ЕАТ №7700449 від 09.09.2023 року та закрити дану справу щодо притяг-нення його до адміністративної відповідальності через відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача, адвокат Балакін В.М., в судо-вому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, Замерзляк О.В., в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог через їх безпідставність. Посилався на обставини, викладені у письмовому відзиві на позовну заяву та вказав, що постанова серії ЕАТ №7700449 від 09.09.2023 року була складена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши письмові докази, долучені до позову та до відзиву, переглянувши відеозапис, що долу-чений до справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 09.09.2023 року інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, старшим лейтенантом поліції Кушнір Тетяною Іванівною було винесено постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Відповідно до даної постанови, позивач 09.09.2023 року о 14:25 год. у м. Чернівці за адресою вул. Золочівська, 6, керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія на право керування транс-портним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.10).

Перевіряючи юридичні та фактичні підстави, які покладені відповідачем як су-б`єктом владних повноважень в основу оскаржуваної постанови про накладення адміні-стративного стягнення від 09.09.2023 року, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Диспозицією ст.126 ч.2 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспорт-ним засобом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи міс-цевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про проти-правність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відпові-дача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопору-шення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопору-шення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністра-тивне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної від-повідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показан-нями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при на-гляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки до-рожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доку-ментами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному до-слідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміні-стративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідачем разом з письмовим відзивом на позовну заяву надано відеозапис з нагрудних бодікамер працівників поліції та відеореєстратора службового транспортного засобу.

Разом з тим, суд не може визнати вказаний відеозапис належним та допустимим доказом в силу вимог ст.283 КУпАП, оскільки графа постанови серії ЕАТ №7700449 «7. До постанови додаються:» не містить жодних посилань на будь-які відеоматеріали.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, в порушення ст.283 КУпАП, не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеоза-пис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне право-порушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 р. (справа № 337/3389/16-а), від 31.01. 2019 р. (справа 464/2309/17), від 13.02.2020 р. (№524/9716/16-а).

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяль-ність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відпо-відальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з ад-міністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених за-коном. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компе-тенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні за-ходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним кон-тролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими вста-новленими законом способами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як встановлено судом, достатніх доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, відповідачами не надано.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принци-пу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримі-нального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повно-важень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом про-цедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встанов-лення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм проце-суального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного пору-шення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені по-дія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За та-ких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУ пАП, є недоведеним.

Враховуючи вищевикладене а також заявлені вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністратив-ного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, - не доведена, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності працівником поліції прий-няте з порушенням норм процесуального права, а тому, за відсутності достатніх доказів про вчинення позивачем правопорушення, постанову про накладення адміністративно-го стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення без-пеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасувати, а спра-ву про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 12, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управ-ління патрульної поліції в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Кушнір Тетяни Іванівни, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в авто-матичному режимі задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7700449 від 09.09.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 3400 грн. 00 коп.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністра-тивні правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного пра-вопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рі-шення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає за-конної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Є.Терещенко