Справа № 320/9733/23
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9733/23 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позов мотивовано протиправною відмовою відповідача у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного для нарахування такої допомоги стажу за вислугу років.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відтак, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представником позивача Кардашем В.А. подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відмовляючи у виплаті 10-ти пенсій відповідач не посилався на той факт, що особа працює на посадах, робота на яких не дає підстав для заявленої виплати, а вимагав надати додаткові документи. Окрім того, апелянт додає, що до досягнення 60-річного віку позивач обіймала посади, які передбачають зарахування певного стажу за вислугу років.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, доводи якого зводяться до того, що лист Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 17.01.2023 №1598-490/Г-02/8-2600/23 носить інформаційний характер і не є рішенням про відмову.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Згідно відомостей із трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач: з 02.08.1982 по 30.08.1988 прийнята на посаду вихователя в д/у №41; з 31.08.1988 прийнята на посаду вихователя в д/у №325, з 15.06.1992 по 31.03.1993 прийнята на посаду завідуючої д/у №325; з 01.04.1993 прийнята на посаду завідуючої д/з №325 в зв`язку з передачею дитячого закладу у відомство відділу освіти, з 21.08.1993 по 25.02.1998 переведена на посаду вихователя у д/з №325; з 01.03.1999 по 17.07.2000 прийнята на посаду вихователя дитячого садка; з 18.07.2000 по 17.07.2002 призначена на посаду вихователя в ДЗО №5; з 01.08.2002 по 01.10.2002 призначена на посаду менеджера у ТОВ «ВІГО Ко»; з 01.10.2002 по 31.12.2003 прийнята на посаду вихователя в ДНЗ №5 Дарницького району м. Києва; з 12.01.2004 прийнята на посаду вихователя відділення соціально-медичної реабілітації дітей з органічним ураженням центральної нервової системи та розумово відсталих дітей (денне перебування) у Територіальний центр соціального обслуговування одиноких малозабезпечених пенсіонерів та інвалідів Печерського району м. Києва, з 02.05.2022 переведена на посаду соціального робітника відділення соціальної допомоги вдома.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. До заяви долучено копію паспорту та коду.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 17.01.2023 №1598-190/Г-02/8-2600/23 позивачу повідомлено, що у разі звернення із відповідною заявою та одночасним наданням довідок, що за період роботи надавались відпустки без збереження заробітної плати не більше одного місяця на рік, а також надходження інформації про сплату страхових внесків станом на день призначення пенсії, така заява буде розглянута відповідачем.

Вважаючи вказаний лист фактичною відмовою у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, позивач звернулася з позовом до суду.

Суд першої інстанції виснував, що посада соціального робітника, з урахуванням положень Переліку №909 та Переліку №963, не є тією посадою, вихід з якої на пенсію за віком наділяє позивача правом на отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV. Отже, у позивача під час призначення пенсії за віком не виникло права на отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV через відсутність ознаки виходу на пенсію за віком саме з визначеної законодавством посади в закладах та установах державної та комунальної форми власності.

Колегія суддів апеляційного суду, переглядаючи рішення суду першої інстанції, вважає за необхідне змінити його мотивувальну частину з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Підпунктом 8 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12 2005 за №1566/11846 (зі змінами) передбачено, що документами, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону є: трудова книжка, копія наказу (розпорядження) про звільнення або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб. У тих випадках, коли в трудовій книжці або відомостях про трудову діяльність у реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посадах і в закладах, установах державної та комунальної форми власності, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення», від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», додаються уточнюючі довідки закладів, установ або їх правонаступників, інші документи, що підтверджують такі відомості.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії.

Законами України від 19.09.2019 № 116-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо подання єдиної звітності з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і податку на доходи фізичних осіб» та № 115-IX «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» змінено порядок подання звітності про нарахування єдиного внеску, зокрема, передбачено щоквартальне подання звітності про нарахування єдиного внеску. Термін подання звітності згідно з підпунктом 49.18.2 статті 49 Податкового кодексу України - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

На підставі системного аналізу вищезазначених норм законодавства, колегія суддів зазначає, що вимога Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, викладена листом від 17.01.2023 №1598-490/Г-02/8-2600/23 щодо надання уточнюючих документів та довідок позивачем є правомірною та законною.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, апелянт на пропозицію відповідача щодо долучення документів, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не відреагував. Матеріали справи не містять доказів повторного звернення ОСОБА_1 із належним переліком документів до відповідача.

Зазначене, в свою чергу свідчить про відсутність підстав для визнання такого інформаційного листа рішенням-відмовою суб`єкта владних повноважень.

Окрім того, слідуючи правилам формально-юридичної логіки, колегія суддів зауважує, що вказаний документ ні за змістом, ні за формою не має ознак відмови.

За наявних обставин справи, суд апеляційної інстанції не встановив протиправної бездіяльності відповідача, яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності доказів належного звернення до відповідача.

Відповідно до частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України зміна судового рішення може полягати у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Отже, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , натомість з урахуванням встановлених під час розгляду обставин, вбачає правові підстави для зміни мотивувальної частини рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі №320/9733/23 змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді М.І. Кобаль

Л.О. Костюк