Справа № 638/8927/21
Суддя: Хайкін В. М.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/8927/21
Провадження № 2-а/638/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова:

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Черкашиної Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу роти № 1 БУПП в Полтавській області лейтенанта поліції Васильєва Олега Геннадійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора взводу роти №1 БУПП в Полтавській області лейтенанта поліції Васильєва Олега Геннадійовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, згідно прохальної частини якої позивач просить суд: визнати протиправним дії інспектора взводу роти №1 роти №3БУПП в Полтавській області лейтенанта поліції Васильєва Олега Геннадійовича про притягнення позивача до відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №113276, постановлену 28.05.2021 року інспектором взводу роти №1 БУПП в Полтавській області лейтенанта поліції Васильєвим Олегом Геннадійовичем. Позивач вважає, що вказана постанова незаконна. В постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора. Проте, на думку позивача він перетнув перехрестя на жовтий сигнал світлофору, оскільки вказаний колір загорівся тоді, коли позивач вже перетнув стоп-лінію та щоб не застосовувати екстрене гальмування і не створювати можливої аварійної ситуації, позивач прийняв рішення і закінчив маневр, як це передбачено п. 8.11 ПДР. А тому позивач вважає, що не порушував правила дорожнього руху. Інспектором не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Сама по собі наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. А тому позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови.

10.11.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на адміністративний позов від інспектора взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Васильєва О.Г., в якому відповідач зазначає, що позов є безпідставним та необґрунтованим, заперечує в повному обсязі проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що позивач проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, а саме на жовтий колір, який відповідно до п. 8.7.3 ПДР України забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Позивач створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху у зв`язку із чим згідно вимог чинного законодавства, інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Також відповідач зазначає, що поліцейський наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції. Не дії інспектора, а його рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення породжує для позивача певні правові наслідки і має обов`язковий характер. У зв`язку із чим, відповідач вважає необґрунтованими позовні вимоги про визнання дій інспектора при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправними та просить відмовити у задоволенні позову. Також відповідач надав до суду в якості доказу диск з відеофіксацією правопорушення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.09.2023 року замінено неналежного відповідача у справі Головне управління Національної поліції в Полтавській області на належного Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла до суду заява, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, причин неявки до суду не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАА №113276 від 28.05.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Із вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 28.05.2021 року о 10:20 год. в м. Полтава, по вул. Харківське Шосе, 2, керуючи транспортним засобом Ford Escape днз НОМЕР_1 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України.

За правилами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 8.7.3 Правил дорожнього руху передбачає проїзд на відповідні сигнали світлофора.

Згідно з пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1, 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статті 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказано, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

В п. 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається відеозапис з бодікамери та відеореєстратора.

Так, відповідачем до відзиву було додано диск з відеозаписом. Судом оглянуто вказаний диск на якому чітко зазначено, що позивач почав проїзд регульованого пішохідного переходу на «жовтий» сигнал світлофора, який відповідно до п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Із переглянутого відеозапису суд встановив, що ОСОБА_1 порушені вимоги п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України.

Твердження позивача, що він Правил дорожнього руху України не порушував, спростовуються наданим до суду відеозаписом. При цьому твердження позивача, що він керувався п 8.11 ПДР України в даній ситуації, щоб не застосовувати екстрене гальмування і не створювати можливої внаслідок ексреного гальмування аварійної ситуації, оцінивши ситуацію попереду автомобіля, що він не створює перешкоди пішоходам і іншим транспортним засобам також спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль, який рухався збоку автомобіля позивача, перед світлофором почав пригальмовувати та зупинився.

Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, позивачем до суду надано не було. При цьому слід зазначити, що перед тим, як увімкнувся жовтий сигнал світлофора, був миготливий зелений сигнал, який інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Вказане дозволяло позивачу завчасно вжити заходів для зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, оскільки позивач рухався з повільною швидкістю.

Щодо тверджень позивача про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено підпункт п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, суд зазначає наступне.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивачем не заперечується той факт, що останній перетнув регульований пішохідний перехід на «жовтий» сигнал світлофору, що одночасно підтверджується оглянутим відеозаписом. Не зазначення інспектором в оскаржуваній постанові підпункту «ґ» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України не спростовує порушення позивачем ПДР України та суд вважає вказаний факт технічною опискою.

Суд зазначає, що зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, вчинення позивачем порушення п. 8.7.3 ПДР підтверджено належними і допустимими доказами, а тому постанова скасуванню не підлягає.

Окрім цього, суд зазначає, що згідно частини 2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 122 КУпАП, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП.

Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги саме до інспектора взводу роти №1 БУПП в Полтавській області лейтенанта поліції Васильєва Олега Геннадійовича не підлягають задоволенню, оскільки останній є неналежним відповідачем по справі.

Відповідно до статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу роти № 1 БУПП в Полтавській області лейтенанта поліції Васильєва Олега Геннадійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №113276 від 28.05.2021, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн за порушення п. 8.7.3 ПДР України - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий: