Справа № 380/1977/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/1977/23 пров. № А/857/15560/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, в м. Львові, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року, прийняте суддею Клименко О.М., в м. Львові, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі № 380/1977/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08 грудня 2022 року № 74 про відмову у призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію за віком, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, на підставі довідок про складові заробітної плати державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 313/7.4-22/37 від 01 грудня 2022 року та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка, на момент виходу на пенсію, не займає посади державної служби № 314/7.4-22/37 від 01 грудня 2022 року, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 08 грудня 2022 року.

07 липня 2023 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08 грудня 2022 року № 74 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, з часу звернення за перерахунком такої пенсії, а саме з 08 грудня 2022 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 536,80 грн сплаченого судового збору.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 536,80 грн сплаченого судового збору.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пенсію державного службовця, а тому відповідач має обов`язок її призначити. У задоволенні позовної вимоги про врахування при призначенні пенсії довідок про складові заробітної плати відмовив, як передчасної.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, в частині задоволення позову, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подавши апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки, у разі переведення позивача з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком, згідно із Законом України «Про державну службу» її розмір зменшиться. Відповідач вважає, що робота на посадах Державної митної служби не зараховується до стажу державної служби.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивачу призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

08.12.2022 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про переведення його на пенсію на умовах Закону України «Про державну службу».

08.12.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийняло рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, згідно з Законом України «Про державну службу», оскільки, в такому випадку, його пенсія зменшиться. Також у цьому рішення управління Пенсійного фонду України зазначило, що пенсії державним службовцям не перераховуються, тому відмовило у врахуванні поданих позивачем довідок про складові заробітної плати за останньою посадою перед звільнення. Крім цього, управління Пенсійного фонду України вказало, що довідки позивачу видані за посадою, яка не відноситься до посад державної служби.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся в суд із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно правового спору, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд встановив, що предметом апеляційної скарги є право позивача на призначення пенсії державного службовця.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ (далі Закон № 889-VІІІ), який набрав чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ залишено право на призначення пенсій за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (далі Закон № 3723-ХІІ) особам, які до 01.05.2016 року набули певну кількість стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ. Зокрема, таким правом користуються державні службовці, які станом на 01.05.2016 року не займають посади державної службові, але набули не менше 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців та особи, які набули не менше 10 років такого стажу та станом на 01.05.2016 року займають посади державних службовців.

Із рішення про відмову в призначенні пенсії встановлено, що єдиною підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії, згідно із Законом України «Про державну службу», є те, що в такому випадку пенсія позивача зменшиться.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не висловлювало заперечень, щодо права позивача на переведення (призначення) пенсії, згідно із Законом України «Про державну службу».

При цьому, твердження Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про те, що розмір пенсії позивача, у разі його переведення на пенсію, згідно із Законом України «Про державну службу», зменшиться є необґрунтованими, тому апеляційний суд вважає такі твердження безпідставними, а відтак протиправними.

Доводи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що висловлені в апеляційній скарзі, про відсутність у позивача права на пенсію державного службовця, не були підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії державного службовця.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених чинним на той час законодавством.

Обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року (до моменту вступу в дію Закону № 889-VII) здійснювалося відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283).

Суд першої інстанції встановив, що позивач у період з 17 квітня 1967 року по 27 грудня 1996 року працював на посадах контролера, інспектора, старшого інспектора, головного інспектора Мостиської митниці. Присягу державного службовця прийняв 15 червня 1995 року.

Згідно із пунктом 2 Порядку № 283, який діяв на час проходження позивачем митної служби, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів митного контролю.

Крім того, 04.07.2013 року статтю 37 Закону № 3723-ХІІ було доповнено новою частиною, згідно із якою, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку

Спеціальним законом, що визначає статус працівників митної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності є Митний кодекс України.

Стаття 154 Митного кодексу України від 1991 року передбачала, що службовим особам митних органів України присвоюються персональні звання відповідно до займаних посад і стажу роботи.

Статтею 430 Митного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України «Про державну службу». Пенсійне забезпечення працівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, які не є посадовими особами, здійснюється на загальних підставах відповідно до законодавства України про пенсійне забезпечення.

Частиною 1 статті 569 Митного кодексу України (прийнятий 13 березня 2012 року) встановлено, що працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Відповідно до статті 588 цього Кодексу, пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Отже, час роботи позивача в органах митного контролю, який зараховується до стажу державної служби, станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) становить більше 20 років. На дату набрання чинності Законом № 889-VIII позивач працював на посаді, яка прирівняна до державної служби. На час подання заяви про переведення на пенсію державного службовця досяг 62 років і має більше 38 років страхового стажу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що позивач має право на переведення з пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця на підставі пункту 10 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08 грудня 2022 року № 74 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» необхідно скасувати як протиправне та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести (призначити) позивача на пенсію державного службовця за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Отже, суд першої інстанції зробив вірний висновок в частині задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення, в частині задоволенні позову, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції в частині задоволення позову, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року у справі № 380/1977/23, в частині задоволення позову, без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених статтею 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель

Постанова складена 22.11.2023 року