Справа № 160/30000/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2023 року Справа №160/30000/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2023р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області та просить:

1) визнати протиправними дії відповідача, які полягають, у не виплаті відповідачем співробітнику-військовослужбовцю Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області позивачеві протягом червня та липня місяців 2023 року додаткової винагороди під час дії воєнного стану та грошової премії у розмірі 90000 гривень, які складаються:

- із додаткової винагороди під час дії воєнного стану за червень місяць 2023 року у розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць, встановленої Наказом Служби Безпеки України № 357 від 05.09.2023 року «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Служби безпеки України, додаткової винагороди під час дії воєнного стану» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2023 року за № 1570/40626);

- із додаткової винагороди під час дії воєнного стану за липень місяць 2023 року у розмірі 10 000 грн. в розрахунку на місяць, встановленої Наказом Служби Безпеки України № 357 від 05.p9.2023 року «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Служби безпеки України додаткової винагороди під час дії воєнного стану» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2023 року за № 1570/40626);

- із грошової премії у розмірі 25 000 грн. - за червень місяць 2023 року;

- із грошової премії у розмірі 25 000 грн. - за липень місяць 2023 року;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та здійснити виплату співробітнику-військовослужбовцю Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області позивачеві за червень та липень місяці 2023 року, додаткової винагороди під час дії воєнного етану та грошової премії у розмірі 90000 гривень, які складаються:

- із додаткової винагороди під час дії воєнного стану за червень місяць 2023 року у розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць, встановленої Наказом Служби Безпеки України № 357 від 05.09.2023 року «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Служби безпеки України, додаткової винагороди під час дії воєнного стану» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2023 року за № 1570/40626);

- із додаткової винагороди під час дії воєнного стану за липень місяць 2023 року у розмірі 10 000 грн. в розрахунку на місяць, встановленої Наказом Служби Безпеки України № 357 від 05.p9.2023 року «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Служби безпеки України додаткової винагороди під час дії воєнного стану» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2023 року за № 1570/40626);

- із грошової премії у розмірі 25 000 грн. - за червень місяць 2023 року;

- із грошової премії у розмірі 25 000 грн. - за липень місяць 2023 року;

3) стягнути із відповідача на користь позивача всі понесені судові витрати пов`язані із зверненням до суду та розглядом адміністративного позову.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Пунктом 5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За приписами ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, зі змісту позову вбачається, що позивачем не викладено обставин та не зазначено про докази, що їх підтверджують, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача, які полягають у не виплаті позивачеві протягом червня та липня місяців 2023 року додаткової винагороди під час дії воєнного стану та грошової премії та не зазначено, які саме дії у даному випадку вчинив відповідач, що є порушенням вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що вчинення дій суб`єктом владних повноважень - це є активна поведінка такого суб`єкта, в той же час, не вчинення таких дій суб`єктом владних повноважень є його пасивною поведінкою, тобто, його бездіяльністю, що залишено поза увагою позивача при складанні позову, що не відповідає вимогам ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач посилається на невиплату йому грошової допомоги та грошової премії за червень, липень 2023 року, проте, жодних доказів на підтвердження цих обставин (наприклад, розрахункові листки, інші документи) позивачем до позову не додано, в порушення ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, позивач у позові зазначає, що є співробітником-військовослужбовцем Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області, в якому проходить службу, проте, жодних таких доказів до позову не додано, в порушення ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивач на те, що обов`язок додавати докази, на які позивач посилається у позові, покладено саме на позивача, згідно до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а також і ст.ст.72-73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, згідно ч.1 ст.233 КЗпП України (у редакції чинній з 19.07.2022р.) передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Так, як свідчить зміст позовної заяви, предметом його спору є дії відповідача щодо не виплати позивачеві протягом червня та липня місяців 2023 року додаткової винагороди під час дії воєнного стану та грошової премії.

Тобто, позивачем пропущено 3-місячний строк звернення до суду з цим позовом, встановлений ч.1 ст.233 КЗпП України (у редакції чинній з 19.07.2022р.), а саме: за червень 2023 року - строк звернення сплинув 10.10.2023р., за липень 2023 року - 10.11.2023р., тоді як позивач звернувся до суду з цим позовом 15.11.2023р. (згідно вхідного штемпеля суду), тобто з пропуском вказаного строку.

При цьому, суд звертає увагу позивач на те, що звернення з адвокатським запитом та отриманням на нього відповіді з жовтні 2023 року за спірний період - червень, липень 2023 року не змінюють початку відліку строку звернення до суду з цим позовом, з урахуванням того, що позивачем грошове забезпечення отримується кожного місяця до 10 числа наступного місяця за попередній місяць, а відповідно, позивач не міг не знати про невиплату йому спірних сум після 10.07.2023р. (за червень 2023 року) та після 10.08.2023р. (за липень 2023 року).

Дані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 07.09.2023р. у справі №620/1201/23.

Частиною 1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до адміністративного позову не додано заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та не додано доказів поважності причин його пропуску, в порушення вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому викладу обставин та про докази, що їх підтверджують, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача, які полягають у не виплаті позивачеві протягом червня та липня місяців 2023 року додаткової винагороди під час дії воєнного стану та грошової премії та із зазначенням, які саме дії у даному випадку вчинив відповідач, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів невиплати позивачеві грошової допомоги та грошової премії за червень, липень 2023 року (наприклад, розрахункові листки, інші документи), у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів того, що позивач є співробітником-військовослужбовцем Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області, в якому проходить службу, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.123, п.5 ч.5 ст.160, ч.4, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому викладу обставин та про докази, що їх підтверджують, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача, які полягають у не виплаті позивачеві протягом червня та липня місяців 2023 року додаткової винагороди під час дії воєнного стану та грошової премії та із зазначенням, які саме дії у даному випадку вчинив відповідач, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів невиплати позивачеві грошової допомоги та грошової премії за червень, липень 2023 року (наприклад, розрахункові листки, інші документи), у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів того, що позивач є співробітником-військовослужбовцем Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області, в якому проходить службу, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва