Справа № 300/1443/21
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"24" листопада 2023 р. справа № 300/1443/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 300/1443/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
16.11.2023 Думич О.І., яка діє в інтересах ОСОБА_2 подано (надіслано) до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в електронній формі засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (підсистема "Електронний суд") з використанням електронного цифрового підпису клопотання/заяву від 15.11.2023, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 згідно наданої довідки управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 17.02.2021 за № 132 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 відповідно до довідки управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 17.02.2021 за № 132.
Вказану заяву представник позивача обґрунтовує тим, що за наслідком проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі № 300/6486/21, пенсійним органом не в повному обсязі виконується рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 у справі № 300/1443/21, а саме не взято до уваги частину складових грошового забезпечення, передбачених у довідці про грошове забезпечення станом на 05.03.2019, що підтверджується протоколом за пенсійною справою від 11.05.2023.
Суд, вивчивши зміст поданої заяви, перевіривши дотримання заявником вимог щодо оформлення (подання) вказаної заяви, зазначає таке.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 у справі № 300/1443/21, що набрало законної сили 08.06.2021, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 згідно наданої довідки управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 17.02.2021 за № 132 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 відповідно до довідки управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 17.02.2021 за № 132, з урахуванням проведених платежів, однією сумою.

18.05.2023, за заявою стягувача, Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 300/1443/21.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2023 ВП № 72467056, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пищ М.С., відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 300/1443/21, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 18.05.2023 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 відповідно до довідки управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 17.02.2021 за № 132, з урахуванням проведених платежів, однією сумою.

07.09.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 у справі № 300/1443/21 з підстав невиконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області судового рішення у цій справі в повному обсязі.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 300/1443/21, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2023, в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю відмовлено.

Не погоджуючись із розміром здійсненої відповідачем пенсійної виплати, яка відповідно до протоколу за пенсійною справою (СБУ) від 11.05.2023 обрахована без врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 згідно довідки управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 17.02.2021 за № 132, в результаті проведеного перерахунку пенсії на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі № 300/6486/21, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76% сум грошового забезпечення, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, з урахуванням виплачених сум, ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, вказуючи на невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 у справі № 300/1443/21.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Розділ IV Кодексу адміністративного судочинства України містить положенням, які регламентують процесуальні питання, пов`язанні з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, згідно частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Положеннями частини 4 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Таким чином, передбачений частиною четвертою статті 383 КАС України строк, протягом якого особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, є спеціальним строком звернення до адміністративного суду, який відрізняється від загального строку своєю тривалістю (є коротшим) і обумовлюється специфікою відповідних відносин, у яких визначеності (ясності) у спірних правовідносинах потрібно досягнути якомога швидше.

Законодавчі підходи до визначення початку відліку строку звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на стадії виконання судового рішення, не відрізняються від загальних чи спеціальних строків для окремих особливих видів правовідносин та передбачають, що початок відліку строку визначається або від дня, коли особа дізналася, або коли повинна була дізнатися про порушення свого права. При визначенні початку строку звернення береться до уваги, коли особа насправді дізналася про наявність відповідного порушення, чи мала вона реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше або, що дія, рішення чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на певний день мали ознаки, за якими можна визначити їхню протиправність.

Отже, визначальним для вирішення питання про дотримання заявником строку звернення до суду із заявою, зазначеною у частині першій цієї статті, є дата, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно правових позицій Верховного Суду, днем, коли особа дізналася про порушення свого права, - є встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що про порушення своїх прав заявник був обізнаний, щонайменше, з дати звернення до суду із заявою в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 у справі № 300/1443/21, а саме 07.09.2023, оскільки заява в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України як і дана заява в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 300/1443/21 подані Думич О.І. в інтересах ОСОБА_2 і з тих самих підстав.

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 просить суд поновити строк на подачу цієї заяви, проте, не зазначає коли саме заявник дізнався про порушене право, не наводить мотивів та обставин, які б свідчили з якого часу він уважає, що його права, свободи та інтереси порушені.

Мотивуючи клопотання про поновлення строків звернення до суду, представник заявника вказує на поважність причин їх пропуску, оскільки позивачем вживалися інші заходи щодо належного виконання відповідачем рішення суду, зокрема, шляхом подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі № 300/1443/21. У зв`язку з цим лише після прийняття Восьмим апеляційним адміністративним судом постанови від 08.11.2023 у справі № 300/1443/21, якою залишено без змін ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 300/1443/21 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю, позивачу стало остаточно відомо, що у разі незгоди з проведеним відповідачем перерахунком його пенсії на виконання рішення суду від 07.05.2021, він вправі оскаржити такі нарахування (рішення, дії чи бездіяльність) в порядку, який визначений статтею 383 КАС України, після чого відповідна заява була невідкладно подана.

Проте, суд не знаходить підстав для визнання вказаних представником заявника причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки роз`яснення ОСОБА_2 . Восьмим апеляційним адміністративним судом його права на звернення до суду в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України не змінює момент, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

При цьому реалізація іншого способу захисту прав заявника шляхом подання заяви в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 300/1443/21 не є тією обставиною, що перешкоджала чи унеможливлювала звернення до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України в межах установленого строку.

Суд зазначає, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України відокремлено такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Законодавець, розмежовуючи види судового контролю за виконанням судового рішення, тим самим розділив і види заяв, з якими звертається позивач до суду.

Таким чином, встановлення статтями 382 - 383 Кодексу адміністративного судочинства України різних (відмінних один від іншого) способів судового контролю за виконанням рішень судів зумовлює і різні процесуальні форми реалізації прав зацікавленої особи на ініціювання того чи іншого способу судового контролю.

При цьому, заходи, можливість застосування яких передбачена статтею 382 та статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, не є взаємовиключними.

Беручи до уваги наведене, суд зазначає, що незвернення до суду за захистом своїх прав в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України через неналежне використання особою своїх процесуальних прав, в тому числі з урахуванням того, що надання правничої допомоги у судовому провадженні та представництво інтересів заявника у даній справі здійснює адвокат як особа, що володіє спеціальними знаннями та є фахівцем у галузі права, не є поважною причиною пропуску строку та не може вважатися об`єктивно непереборною обставиною, що виключала можливість для вчасного звернення до суду із цією заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 300/1443/21.

Суд наголошує, що відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Пунктами 6, 7 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України визначено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права, зокрема на подання заяви з процесуальних питань, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення заяви, в тому числі подання її у строки, встановлені КАС України або іншими законами, для чого особа має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

При цьому, строк у десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб позивач, який вважає, що його права, свободи чи інтереси порушено невиконанням судового рішення, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

Наведена правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в ухвалі від 31.01.2023 у справі № 9901/988/18, залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2023.

Таким чином, судом встановлено, що заява Думич О.І., яка діє в інтересах ОСОБА_2 від 15.11.2023 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 300/1443/21 не відповідає вимогам частини 4 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки подана із пропуску десятиденного строку на її подання.

Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Суд звертає увагу на те, що частина 5 статті 383 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є нормою прямої дії, яка передбачає безумовні наслідки у вигляді повернення заяви у разі її невідповідності вимогам, зазначеним у цій статті, без попереднього залишення такої заяви без руху.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява від 15.11.2023, подана у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України , підлягає поверненню на підставі частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 121, 241-243, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку.

Заяву Думич Оксани Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 від 15.11.2023, подану у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі № 300/1443/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Матуляк Я.П.