Справа № 215/1380/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 215/1380/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року (суддя Сидоренко Д.В.) у справі №215/1380/23 за позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Стрельцової Яни Миколаївни про встановлення наявності компетенції (повноважень), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача з приводу неналежного розгляду його заяви від 23.02.2023 р. вх. № 2691.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання: уточненого позову, для суду та відповідача, з зазначенням способу захисту порушених прав, свобод чи інтересів, відповідно до вимог п.2 ч. 1 статті 5 та п. 4 ч. 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України України та оформленої з урахуванням п.2, 5 ч.5 ст.160 КАС України; копії заяви від 23.02.2023 року (вх.2691) засвідченої належним чином для відповідача; документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за позов, який містить вимоги немайнового характеру у розмірі 1073,60 грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху від позивача 28.06.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява про поновлення провадження по справі після усунення недоліків, в якій ОСОБА_1 просить суд звільнити від сплати судового збору у зв`язку з доходом у 2393 грн., який менше рівня прожиткового мінімуму 2684 грн. із захистом соціальних прав ст.46 Конституції України: вважати не потрібним додатки заяви про звільнення від сплати судового збору надавати відповідача; взяти до уваги, що паспортні данні завідуючого сектору прийому громадян грошових виплат і компенсацій Управління праці не відомі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, а позовну заяву, у зв`язку з не усуненням недоліків, повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно статті 315 КАС України. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, оскільки дохід позивача не дозволяє сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі. Крім цього, позивач вважає, що переданий на вирішення суду спір є справою про захист соціальних прав, що є самостійною підставою для звільнення позивача від сплати судового збору.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, як вбачається з ухвали суду першої інстанції від 21.04.2023 підставами для залишення позовної заяви без руху стали висновки суду першої інстанції про те, що:

по-перше, позивачем не сплачено судовий збір, а підстави для звільнення від його оплати відсутні;

по-друге, позивачем не додано копій всіх документів, які додаються до позовної заяви відповідно до кількості учасників справи (не надано копію заяви від 23.02.2023 року (вх.2691) для відповідача;

по-третє, вимоги заявлені в позові не відповідали способам захисту права, які передбачені ст.ст.5, 160 КАС України.

З такими підставами для залишення позовної заяви без руху, суд апеляційної інстанції погоджується, виходячи із такого.

Так, суд першої інстанції, залишаючи позов без руху, обгрунтовано зазначив про необхідність приведення заявлених позивачем позовних вимог у відповідність із ст.5 КАС України. Така необхідність пов`язана з тим, що позивачем у компетенційних спорах може бути виключно суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію, або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою. Оскільки позивачем заявлено вимоги про встановлення компетенції, а позивач у цій справі не є суб`єктом владних повноважень, то він не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутність компетенції (повноважень) у відповідача.

Стосовно висновків суд першої інстанції щодо необхідності надання позивачем копій доданих до позовної заяви документів (копії заяви від 23.02.2023 року (вх.2691)).

Відповідно до ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Отже, нормами КАС України передбачена необхідність подання разом з оригіналом позовної заяви її копій, а також копій доданих до неї документів, для інших учасників справи.

Відтак, встановивши, що позивач не долучив до позовної заяви копії заяви від 23.02.2023 для відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано запропоновував подати до суду таку копію.

Стосовно сплати судового збору, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат або звільнити від їх сплати повністю або частково, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Як слідує з наведених положень процесуального закону, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує майновий стан сторони. Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

До заяви про звільнення від сплати судового збору позивачем долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 14.03.2023 рік, згідно якої загальний дохід позивача за 2022 рік склав 28716 грн.

Судом встановлено, що 5 відсотків розміру річного доходу позивача за 2022 рік складає 1435,80 грн., що перевищує розмір судового збору, який необхідно було сплатити позивачу за подання цієї позовної заяви до суду.

Отже, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив про відсутність законодавчо визначених підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи позивача про те, що переданий на вирішення суду спір є справою про захист соціальних прав, оскільки предмет спору у цій справі фактично становить дотримання відповідачем порядку розгляду заяви позивача від 23.02.2023 р. вх. № 2691 і вказана заява не стосувалася захисту соціальних прав позивача.

Отже, важаючи на те, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, а позивачем, окрім довідки про дохід, жодних інших документів на підтвердження скрутного матеріального становища не надано, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору.

Суд зазначає, що обов`язок щодо надання до суду переконливих доказів, які свідчать про неможливість сплати судового збору покладений саме на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням. Лише у разі неможливості самостійно подати такі докази з об`єктивних причин, особа повинна про це повідомити суд, заявивши відповідне клопотання про їх витребування. У поданій позовній заяві позивачем не наведено причин, які унеможливлюють самостійного подання до суду доказів його матеріального стану.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що надання таких доказів не може бути підставою лише для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки положення статті 133 КАС України передбачають і інший порядок вирішення питання щодо сплати судового збору, а саме: зменшення розміру належного до оплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Таких клопотань позивачем заявлено не було.

Частинами першою та другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що при подачі позовної заяви ОСОБА_1 не дотримано вимог ст.161 КАС України в частині надання документу про сплату судового збору, при цьому надані ним докази не є достатніми для звільнення позивача від такої сплати.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, оскільки у встановлений судом строк позивачем недоліки позовної заяви усунуті не були, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позову позивачу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що повернення позову не позбавляє ОСОБА_1 процесуальної можливості повторно звернутися до суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.315, ст.ст.316 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року по справі №215/1380/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строки, які визначено ст..329 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 23.11.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк