Справа № 280/7120/23
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

20 листопада 2023 року Справа № 280/7120/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача -Лєскіна М.С.

представника відповідача Воронова О.О.

представника третьої особи - Гурильова А.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження питання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовною заявою Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9А, )

до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, Запорізька область Запорізький район, село Долинське, вулиця Шкільна, буд. 5А, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, 50, )

про визнання незаконними дій та рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (далі позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - третя особа), в якій позивач просить суд визнати незаконними дії та рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 50 від 08.02.2022 року щодо оформлення права комунальної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :09:001:0082 площею 8,088 га, яка поформована на землях лісогосподарського призначення з порушенням земельного законодавства; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0082 площею 8,088 га, яка розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області

У судовому засіданні судом за власною ініціативою поставлено на розгляд питання про закриття провадження у справі.

Представником позивача подано пояснення по справі вх. № 48068 від 30.10.2023 та вх. № 51442 від 20.11.2023, в яких він вказує, що позов містить спір, який стосується оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з реалізацією його компетенції у сфері управління, а не з реалізацією права користування на землю. Так як згідно ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка із кадастровим номером 0:09:001:0082 не була сформована за позивачем на момент подачі позову, але при виконанні постанови Третього апеляційного адміністративного суду по справі № 280/906/21 позивач як землекористувач міг би оформити цю ділянку в користування у випадках, передбачених ст. 59 ЗК України. Вважає, що ця ділянка лише частково, площею орієнтовно 7 га, складається із земель лісогосподарського призначення, але сформована як земельна ділянка для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. Вказує також, що в даному випадку спір стосується виключно скасування державної реєстрації земельної ділянки, здійсненої державним кадастровим реєстратором при виконанні ним публічно-владних управлінських функцій та рішення органу місцевого самоврядування, яке стало підставою для здійснення такої реєстрації, наслідком чого є припинення існування земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0082, як об`єкта цивільних прав, а не речових прав на вказану земельну ділянку. Зазначає, що позивач не ставить питання про визнання за ним певного цивільного права та не оспорює речових прав відповідача, а отже спір не є спором про таке право.

Представником відповідача подано до суду заяву вх. № 69482 від 08.11.2023, в якій вказано, що відповідно до змісту прохальної частини уточненої позовної заяви ДСГП «Ліси України» просить суд скасувати державну реєстрацію спірної земельної ділянки кадастровий номер :09.001:0082 площею 8,0880 га, а також визнати незаконним і скасувати рішення відповідача №50 від 08.02.2022 щодо оформлення права комунальної власності на вказану земельну ділянку, хоча цим рішенням було лише затверджено матеріали технічної інвентаризації земель (спірної земельної ділянки). Відтак вважає, що позивач оспорює правомірність дій та рішень відповідача з питань землеустрою. Вказує, що в адміністративній справі, що розглядається, позивач не ставить питання про визнання за ним певного цивільного права, а отже даний спір не є спором про таке право.

Представником третьої особи також подано до суду додаткові пояснення вх. №49404 від 07.11.2023, в яких представник вважає, що спірні правовідносини повинні розглядатись в порядку цивільного судочинства, оскільки в матеріалах зазначеної справи наявні докази права комунальної власності на спірну земельну ділянку. Посилається на те, що Верховний Суд дійшов висновку про те, що виникнення речового права на земельну ділянку у органу місцевого самоврядування не є підставою вважати, що спірні правовідносини повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства, тобто, оскільки спірні земельні ділянки є об`єктами цивільних прав відповідного органу місцевого самоврядування, то такі спірні правовідносини слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Представники позивача, відповідача та третьої особи у судовому засіданні 20.11.2023 підтримали подані пояснення.

У судовому засіданні 20.11.2023 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 243 КАС України, складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи питання про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно із пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Отже в контексті статей 2, 4, 5, 19 КАС України визначальними ознаками справи адміністративної юрисдикції є не лише суть (зміст, характер) спору, але й підстави його виникнення та суб`єктний склад учасників правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав цієї особи.

Судом встановлено, що позивач звернувся до адміністративного суду із позовом, про визнання незаконними дій та рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 50 від 08.02.2022 року щодо оформлення права комунальної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :09:001:0082 площею 8,088 га.

Оскаржуваним у цій справі рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, кадастровий номер :09:001:0082 площею 8,0880га, яка розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населених пунктів.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на підставі оскаржуваного рішення зареєстровано право комунальної власності за Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області на земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0082 площею 8,0880га.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Долинська сільська рада стала власником земельних ділянок, які мають перетин з землями лісогосподарського призначення, всупереч ст. ст. 13, 14 Конституції України, ст. 1 Лісового Кодексу України. У зв`язку з винесенням незаконного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно, ДСГП "Ліси України" позбавлена можливості зареєструвати право користування державною власністю на земельну ділянку, що порушує її права та інтереси.

Таким чином, позивач наразі оскаржує рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого за Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області на земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0082 площею 8,0880га. було зареєстровано право комунальної власності.

Суд звертає увагу на те, що Законом України від 05.12.2019 № 340-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набув чинності 16.01.2020, було внесені відповідні зміни до земельного законодавства з питання скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Так, статтю 79-1 Земельного кодексу України доповнено частиною тринадцятою такого змісту: «Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень)».

Аналогічні зміни внесені до частини 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі Закон).

Крім того, частину десяту статті 24 Закону доповнено абзацом четвертим згідно із Законом України від 05.12.2019 № 340-IX: «Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності)».

Звернення позивача до адміністративного суду з цим позовом обумовлено тим, що позивач не зміг здійснити реєстрацію права користування земельною ділянкою із кадастровим номером :09:001:0045 площею 72,6714, оскільки є перетин з ділянками, які є комунальною власністю Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, а отже, має місце приватноправовий інтерес, на захист якого направлено звернення до суду з вимогою про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Тобто, під час розгляду вказаного спору буде виникати питання того, чи є то право державної власності чи комунальної на спірну земельну ділянку.

Оскільки на підставі оскаржуваного рішення було здійснено державну реєстрацію спірної земельної ділянки із кадастровим номером :09:001:0082 площею 8,088 га. у відповідача виникло речове право, правомірність набуття якого оспорюється позивачем, то цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із статтею 2 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Стаття 152 ЗК України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до вимог частин першої, третьої, п`ятої статті 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно із частиною першою статті 19 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Враховуючи викладене, суд зазначає, у справі, яка розглядається, спірні правовідносини фактично спрямовані на захист порушених майнових прав позивача, а тому спір у цій справі не належить до юрисдикції господарських судів.

Аналогічні висновки викладені у постанові ВП ВС від 23.10.2019 у справі № 810/184/18, КАС ВС у постанові від 01.08.2022 у справі №1.380.2019.000106 тощо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За ч.2 ст.238 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 2- 4, 19, 238, 241, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі №280/7120/23 за позовною заявою Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9А, ) до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, Запорізька область Запорізький район, село Долинське, вулиця Шкільна, буд. 5А, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) про визнання незаконними дій та рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її постановлення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу в повному обсязі складено та підписано 22.11.2023.

Суддя Л.Я. Максименко