Справа № 520/25946/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення

22 листопада 2023 року № 2в- 520/25946/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву державного виконання про зміну способу виконання рішення суду у справі 520/25946/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

установив

Державним виконавцем подано заяву про встановлення способу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 по справі № 520/6564/22 встановлення способу виконання рішення: стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 нараховану відповідно до рішення 520/25946/21 виданого 22.09.2022 Харківським окружним адміністративним судом Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за період з 01.09.2021 по 30.09.2023 різницю в пенсії у розмірі 45296.22 гри.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що на теперішній час рішення суду в частині виплати відповідачем заборгованості позивачу не виконано. Зазначено, що з метою виконання судового рішення, державним виконавцем вжито заходи з примусового виконання рішення. Однак, відповідач лише надав інформацію виконавцю щодо нарахування позивачу коштів, та зазначив, що наразі, відсутні кошти на виконання судового рішення.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заявник просив розглянути справу за його відсутності

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вищевказане подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності прийшов до висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви з наступних підстав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 у справі 520/25946/21 в тому числі визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №100/28173 вих.№33/41-1014 від 17.06.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2021 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №100/28173 вих.№33/41-1014 від 17.06.2021 з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині вимог позов залишено без задоволення

Вказане судове рішення у справі набрало законної сили.

На виконання вищезазначеного рішення суду Харківським окружним адміністративним судом 22.09.2022 видано виконавчий лист.

З наданих разом із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення документів встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07.08.2023 відкрито виконавче провадження №72457893 з примусового виконання виконавчого листа від 22.09.2022 № 520/25946/21 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2021 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №100/28173 вих.№33/41-1014 від 17.06.2021 з урахуванням раніше виплачених сум

Стаття 1291 Конституції України та стаття 370 КАС України встановлюють, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 10 частини третьої статті 13 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення (частина третя статті 33 Закону № 1404-VIII).

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до підпунктами 3, 4, 6 частини другої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії зі сплати заборгованості по пенсії і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів за конкретний період є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення

Зі змісту рішення суду від 24.06.2022 у справі 520/25946/21 встановлено, що суд захистив порушене право позивача, визнавши бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язавши останнього нарахувати і виплатити пенсію

Відповідно до приписів частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України слід зробити висновок, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17. Заявником таких обставин у заяві не наведено

При цьому суд зазначає, що грошові кошти у вигляді заборгованості по виплаті пенсії, які належать стягувачу, не є власністю відповідача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України, постанови КМУ від 26.08.2021 № 902 «Про затвердження порядку використання коштів, передбачених у Державному бюджеті для забезпечення виконання рішення суду».

Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду у справі №520/25946/21 залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості позивачу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії на виконання рішень судів, суд вважає безпідставними аргументи державного виконавця, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі №520/25946/21 та відповідно у відмові у задоволенні заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297, ст. 378 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Зоркіна Ю.В.