Справа № 766/2389/23
Суддя: Зуб І. Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/2389/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023р. Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючої судді Зуб І.Ю., розглянувши в письмову провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Валова, б.11) про скасування постанови про накладення стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову від 20.07.2023 року серії ЕАС №7364921 та закрити справу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказана постанова винесена незаконно. Так, згідно постанови 20.07.2023 року о 9-39 год. по вул. Микулинецька, 6 в смт. Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, він, керуючи транспортним засобом PEUGEOT 301 д.н.з. НОМЕР_2 , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР, а саме порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, що забороняють рух. В постанові відсутнє посилання на допустимі докази. Зазначає, що не порушував ПДР, рухався транспортним засобом із швидкістю 50 км/год по вул. Микулинецькій в м. Тернопіль у напрямку смт. Микулинці, починаючи з кільця об`їзної вулиці м. Тернополя. По дорозі з дотриманням правил дорожнього руху проїхав приблизно 6 перехрестів на яких розташовано світлофори, при цьому на деяких перехрестях він зупинявся та очікував дозволений сигнал світлофора. Після проїзду останнього перехрестя на вул. Микулинська та провулок Микулинський у м. Тернополі, де розташований світлофор в`їхав до стм. Велика Березовиця. Побачивши в дзеркалі заднього виду автомобіль поліції з червоним проблисковим маячком на відстані приблизно 100 м., зупинився біля правового краю проїзної частини, як пізніше з`ясував біля будинку 6, по вул. Микулинська, але в смт. Велика Березовиця. Працівнику поліції пояснив, що жодних правил не порушував та надав всі необхідні документи. У постанові не вказано назву місця перехрещення, прилягання або розгалуження доріг, що свідчить про не встановлення місця вчинення адміністративного правопорушення та порушення ст. 238 КУпАП щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. Крім того, у постанові не вказано пристрій, за допомогою якого зафіксовано порушення ПДР, не конкретизовано на який заборонений сигнал світлофору проїхав. Крім того вважає, не мали повноважень працівники поліції відділення № 1 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області виносити постанову в смт. Велика Березовиця, тобто постанова винесена неуповноваженою особою. Зазначає, що права, передбачені ст. 268 КУпАП йому не були роз`яснені, його підпис в цій графі відсутній.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.08.2023 року замінено неналежного відповідача інспектора відділення № 1 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області на Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві зазначив, що просить справу розглянути у його відсутності.

Відповідно до ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час розгляду справи. Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного.

З копії постанови серія ЕАС №7364921 від 20.07.2023 року вбачається, що притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , за те, що 20.07.2023 року об 09-39 (смт. Велика Березовиця, вулиця Микулинецька, 6) водій керуючи тз проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забор. рух. Зазначено, що є відео фіксація правопорушення.

У відзиві зазначено наступне. Відповідач позовні вимоги не визнав. Факт вчинення правопорушення підтверджується тим, що на відео реєстратор закріплений у службовому автомобілі працівників поліції він зафіксований. Працівники поліції на місті роз`яснили, чим викликане порушення та яким пунктом ПДР України закріплена дана норма. Поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення ПДР України, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Підстав для умисного спотворення обставин події у працівників поліції не було. Поліцейський в межах своїх повноважень може зупиняти транспортні засоби, у разі якщо водій порушив ПДР. Просить відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивачем зазначено про незгоду із твердженнями, викладеними у відзиві та доводи щодо неналежного розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

З досліджених відеозаписів встановлено таке.

На відео видно, що з протилежної сторони руху сигнал світлофора має червоний колір під час проїзду транспортного засобу, який сигнал світлофора з боку руху позивача не зафіксовано.

Під час розгляду справи на місті, позивачу з боку працівника поліції було роз`яснено про початок розгляду справи, про права, які він має, як особа, яку притягується до адміністративної відповідальності, про суть правопорушення, про суму штрафу та порядок його сплати, повідомлено про закінчення розгляду справи, порядок оскарження. Також надано на огляд запис відеореєстратора.

Таким чином твердження позивача, про не ознайомлення його з правами, як учасника розгляду є спростованими.

Позивачу запропоновано надати пояснення. Під відеофіксацію, ОСОБА_1 повідомив, що він їхав на зелений сигнал світлофора, оскільки саме такий колір був з боку його руху. Поліцейський повідомив, що світлофору працюють синхронно.

Будь-яких доказів на спростування тверджень позивача, що він їхав на зелений сигнал світлофора, який був зі сторони його руху під час керування транспортним засобом, з боку відповідача суду не надано.

На відео не зафіксовано сигнал світлофору з боку руху ОСОБА_1 .

Тобто циклограми світлофорного об`єкту з боку відповідача суду не надано, незважаючи на твердження позивача про рух на дозволений сигнал світлофору.

Щодо тверджень позивача про відсутність повноважень у працівників поліції на зупинку та складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд зазначає що відповідно до вимог Закону України «Про національну поліцію», Наказу Національної поліції України від 08.12.2020 року № 955 «Про затвердження структурних змін до Структури територіальних органів поліції», працівники поліції мали право реагувати на факти порушення ПДР.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст.246 КУпАП).

Згідно з ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем у відповідності з ч. 2 ст. 77 КАС України не надано доказів вчинення позивачем будь-яких порушень, внаслідок яких у відповідача виникло б право притягнення його до відповідальності.

Досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про відсутність беззаперечних доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, і відповідно доказів того, що оскаржувана постанова прийнята з урахуванням усіх істотних обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено вину позивача «поза розумним сумнівом» у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного проступку провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень в постанові, тобто в своєму рішенні, про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

На думку суду, відповідач повинен був надати суду докази, які б підтвердили в діях позивача наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на спростування тверджень ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову від 20.07.2023року серія ЕАС №7364921 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, позовна заява підлягає задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. ст. 7, 156, 245, 247, 251, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 283, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Валова, б.11).про скасування постанови про накладення стягнення про скасування постанови про накладення стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕАС №7364921 винесену 20.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. Ю. Зуб