Справа № 560/5392/23
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5392/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

21 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницького обласного центру зайнятості на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного центру зайнятості про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду з позовом до Хмельницького обласного центру зайнятості про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

02.10.2023 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07 вересня 2023 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач 22.08.2022 була звільнена з ТОВ «Торговий дім «Бартер сервіс», у зв`язку із скороченням чисельності ( штату) працівників.

28.09.2022 звернулась до Хмельницького міського центру зайнятості як особа, що потребує надання послуг із сприяння у працевлаштуванні, тобто у пошуку роботи.

На підставі поданої 01.11.2022 ОСОБА_1 заяви Хмельницьким міським центром зайнятості 02.11.2022 прийнято рішення про надання їй статусу безробітної з 01.11.2022 з призначенням допомоги по безробіттю.

07.02.2023 позивачка звернулась до Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості з проханням надати їй клопотання до Пенсійного фонду України для дострокового виходу на пенсію, що передбачене п. 29 Порядку №792.

16.02.2023 Хмельницькою філією Хмельницького обласного центру зайнятості надана відповідь про відмову у видачі клопотання через те, що на день подачі заяви позивачка не зареєстрована як безробітна.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон №1058) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону №1058- ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 24 Закону № 1058 - ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою ст. 5 Закону №1058 виключно цим Законом визначаються, зокрема: умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Розділом XIV Закону 1058 врегульовано питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян. Так, відповідно до п. 6 ст. 115 Закону 1058, особи, трудовий договір з якими розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією, банкрутством перс профілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників, яким на день звільнення залишилося не більше ніж півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, за умови їх реєстрації у державній службі зайнятості та відсутності підходящої для них роботи якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону - мають право на призначення дострокової пенсії за віком.

Отже, оскільки позивачку було звільнено з роботи 22.08.2022 (за 1,5 роки до досягнення нею пенсійного віку) на підставі п. І ст. 40 КЗпП України - у зв`язку з ліквідацією підприємства, і вона зареєструвалась у Хмельницькому міському центрі зайнятості, який не запропонував для неї підходящої роботи, оскільки вона має достатній страховий стаж, що відповідачем не заперечується і не спростовується, відповідно до п. 6 ст. 115 Закону 1058 ОСОБА_1 набула право на подачу документів щодо призначення їй пенсії за віком достроково.

Відповідно до ст. 44 Закону №1058 звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена малолітньої або неповнолітньої особи. Відповідно до п. 29 -1 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, зареєстровані безробітні, трудовий договір з якими розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією, банкрутством перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників, яким на день звільнення залишилося не більш як півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", мають право на достроковий вихід на пенсію.

Підтвердження наявного страхового стажу та віку виходу на пенсію для зазначених осіб здійснюється в порядку обміну інформацією між Державним центром зайнятості та Пенсійним фондом України. Реалізація права на достроковий вихід на пенсію гарантується особі за умови відсутності для неї підходящої роботи відповідно до статті 46 Закону України "Про зайнятість населення». Зареєстрований безробітний який має право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у разі відсутності підходящої роботи подає центру зайнятості заяву про отримання клопотання до Пенсійного фонду України та про припинення реєстрації в центрі зайнятості, форма яких затверджується Державним центром зайнятості. Заява про призначення дострокової пенсії за віком подається територіальному органу Пенсійного фонду України особою не раніше ніж протягом наступного дня після припинення її реєстрації як безробітної.

З наявних у справі повідомлень відповідача вбачається, що він заперечує право позивачки на призначення дострокової пенсії за віком з огляду на те, що нею не дотримано умови реєстрації у службі зайнятості протягом 30 календарних днів з дати звільнення.

Однак Закон №1058, який є спеціальним щодо визначення права на пенсію, не передбачає такої умови для призначення пенсії як реєстрація у Центрі зайнятості саме протягом 30 днів з моменту звільнення.

З матеріалів справи встановлено, що позивач надала відповідачу трудову книжку, з якої вбачаються відповідні періоди роботи, при цьому будь яких доказів про відсутність чи недостатність страхового стажу, необхідного для дострокового призначення пенсії, відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано, а також доводів не наведено.

Крім того, Порядок обміну інформацією між Міністерством доходів і зборів України, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (затв. Міндоходів 19.09.2013 наказом №494), дія якого поширюється на відповідача (п.1.2.) передбачає, що відповідач за потреби має можливість отримати необхідну інформацію від уповноваженої третьої сторони.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що законних підстав для відмови у наданні позивачу вищезазначеного клопотання у відповідача не було.

А тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правильним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 клопотання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення їй пенсії за віком, яке передбачене пунктом 29-1 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 792 від 19.09.2018.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні правові норми і неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права в ході апеляційного розгляду справи не виявлено, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницького обласного центру зайнятості залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.