Справа № 569/12692/23
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції в Рівненській області, інспектора СР ПП ВП №1 РРУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції Смеховського Юрія Миколайовича про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області 13 липня 2023 року з позовом Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції, інспектора СР ПП ВП №1 РРУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції Смеховського Юрія Миколайовича про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі звернувся ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2023 року прийнято адміністративний позов позивача до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 13 вересня 2023 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року замінено неналежного відповідача Департамент патрульної поліції на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Рівненській області у даній справі; направлено належному відповідачу копію адміністративного позову з додатками.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у адміністративному позові та визнати дії інспектора СР ПП ВП №1 РРУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції Смеховського Юрія Миколайовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст.122, ч.1 ст.126, ч.4 ст.126, ст.125 КУпАП - протиправними; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №094074 від 23 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126, ч.4 ст.126, ст.125 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400,0 грн., а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання відповідачі повторно не з`явилися. Про день та час розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином судовими повістками, що підтверджується витягом з журналу вихідної кореспонденції Рівненського міського суду Рівненської області. Причин своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавали, письмовий відзив на позов не надходив.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, про наявність оскаржуваної постанови позивачу стало відомо випадково, коли він, адвокат Леошек О.В. 03 липня 223 року через офіційний веб-сайт «Судова влада України» перевірив наявність постанови відносно позивача. Скориставшись своїм правом, представник позивача з`ясував, що у Рівненському районному суді Рівненської області 23 червня 2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП. 07 липня 2023 року ознайомившись з даною справою, представнику позивача стало відомо про наявність оскаржуваної постанови. Ним негайно було зібрано всі необхідні документи та підготовлено адміністративний позов, який надійшов до Рівненського міського суду Рівненської області 13 липня 2023 року, тобто протягом десяти днів з того дня, коли він дізнався про оскаржувану постанову, а саме 07 липня 2023 року. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що наявні підстави для поновлення процесуального строку на звернення до суду.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №094074 від 23 травня 2023 року, винесеної інспектором СРПП ВП №1 РРУП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції Смеховським Ю.М., Сятковський Ю.В. керуючи транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA реєстраційний номер НОМЕР_1 23 вересня 2023 року о 00 год. 40 хв. в с.Вересневе по вул.Енергетиків керував транспортним засобом та під час зміни напрямку руху не увімкнув сигнал повороту відповідного напрямку також водій не пред`явив реєстраційні документи на ТЗ, також водій здійснював рух ТЗ НОМЕР_1 при цьому 29.09.2022 року був позбавлений правом керування Здолбунівським міським судом, чим порушив ПДР України. Також, після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійний сигнал, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126, ч.4 ст.126, ст.125 КУпАП. Керуючись положеннями ч.2 ст.36, ст.284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміновані йому адміністративні правопорушення.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 125 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за Інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу та тягне за собою попередження.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 4 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за позовом. Справа «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року серія А, №18, сс17-18, пп.35-36.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, дійсно 23 травня 2023 року приблизно о 00 год. 40 хв. його довіритель перебував у салоні транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA реєстраційний номер НОМЕР_1 однак у якості пасажира, але не водія. Під час спілкування з працівниками поліції, які підійшли до автомобіля що стояв на узбіччі, а не був зупинений працівниками поліції, він та його товариші, які також перебували у даному автомобіля повідомляли, що за кермом авто знаходився інший водій, а не позивач. Однак, вказані обставини поліцейськими враховані не були. Крім того, з наданих працівниками поліції відеозаписів чітко вбачається, що транспортний засіб, в салоні якого знаходився позивач, як пасажир, ними не зупинявся, поліцейські зупинилися і підійшли до авто, яке стояло на узбіччі і біля якого знаходилися люди у темному одязі, а його довіритель перебував у світлому одязі. Тому, враховуючи викладені обставини, просить суд адміністративний позов позивача задоволити.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст.245 КУпАП.

За вимогами ст.280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки,відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Незважаючи на викладену норму закону, жодного належно та допустимого доказу, який підтверджував би вину позивача у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень відповідачами до матеріалів справи не долучено.

Так, згідно зі статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08.02.2018 у справі № 760/3696/16-а.

Також суд звертає увагу, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути підставою притягнення до адміністративної відповідальності лише у тому випадку, коли обставини, встановлені під час такого спостереження зафіксовані у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17).

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вимоги чинного законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами поліції, які зобов`язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Наявність порушення з боку позивача Правил дорожнього руху не підтверджується жодним допустимим доказом.

Разом з тим, постанова про адміністративне правопорушення, не може оцінюватися судом як належний та допустимий доказ в розумінні ст.72 КАС України, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б обґрунтовували вину позивача в матеріалах справи відсутні.

Так, факт вчинення позивачем зазначених в постанові правопорушень, зафіксоване лише в оскаржуваній постанові, інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні інкримінованих правопорушень відповідачем суду не подано.

З оглянутого в судовому засіданні диску, виконаного працівниками поліції і долученого самим позивачем вбачається, що на диску датовані події 23 травня 2023 року (дата на відео) з якого вбачається, як патрульний автомобіль в темну пору доби на великій відстані рухається за автомобілем невстановленої марки, кольору (у зв`язку з темною порою доби). В подальшому, автомобіль зникає з поля зору відео реєстратора патрульного авто, після чого патрульний автомобіль продовжує рух без візуальної фіксації переслідуваного транспортного засобу протягом майже 25 секунд запису. В подальшому, патрульний автомобіль здійснив проїзд чотирьох поворотів, і лише після цього в об`єктив відеокамери патрульного авто потрапив транспортний засіб засобом HYUNDAI ELANTRA реєстраційний номер НОМЕР_1 . Біля вказаного транспортного засобу знаходяться три особи чоловічої статі в одязі чорного кольору, один з яких через задні двері авто забирає сумку темного кольору. В подальшому, на наступних відеозаписах, зафіксовано момент спілкування позивача з працівником поліції, на якому видно, що ОСОБА_1 одягнений у одяг білого кольору, що не відповідає обставинам, зафіксованим за камеру відео реєстратора, де на момент прибуття екіпажу патрульної поліції біля автомобіля знаходилась три особи чоловічої статі у темному одязі. Загалом на вказаних відео не було зафіксовано факту зупинки працівниками поліції транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA реєстраційний номер НОМЕР_1 та перебування за кермом авто саме позивача по справі. Крім того, на наявних записах вбачається, що позивач неодноразово наголошував, що за кермом транспортного засобу він не перебував, а був інший водій, який і привіз позивача та його товаришів додому.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити провадження у справі.

У зв`язку з тим, що оскаржену постанову винесено з порушенням вимог закону, безпідставним притягненням позивача до адміністративної відповідальності порушено його права, постанова є протиправною, тому підлягає скасуванню.

Враховуючи, що в судовому засіданні не знайшло своє підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, тому і не знайшли свого підтвердження інкриміновані позивачу інші адміністративні правопорушення, оскільки за кермом транспортного засобу позивач не перебував та автомобілем не керував.

Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача слід закрити, оскільки немає доказів події адміністративного правопорушення, а відсутність події адміністративного правопорушення у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП виступає обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміновані адміністративні правопорушення, письмовий відзив на адміністративний позов не надходив, у відповідності до вимог ч.4 ст.159 КАС України суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву, як визнання позову, а тому вважає, що заявлені позовні вимоги в частині скасування постанови та закриття провадження у справі знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення, а в решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, інспектора СР ПП ВП №1 РРУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції Смеховського Юрія Миколайовича про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі задоволити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №094074 від 23 травня 2023 року, винесену інспектором СРПП ВП №1 РРУП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції Смеховським Ю.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Рівненській області, м.Рівне, вул.Хвильового 2,

Відповідач: інспектор СРПП ВП №1 РРУП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції Смеховський Ю.М.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов