Справа № 160/14073/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана її представником адвокатом Тарасенко Дар`єю Юріївною, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у неї декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 народилася на території російської федерації, однак протягом тривалого часу проживає в Україні, уклала шлюб з громадянином України, має двох дітей, які також є громадянами України. 22.04.2021 вона отримала тимчасове посвідчення громадянина України та зобов`язалася протягом двох років припинити громадянство російської федерації. До початку збройної агресії російської федерації проти України позивач звернулася до генерального консульства російської федерації в Харкові із заявою про вихід із громадянства російської федерації. З 24.02.2022 діяльність російських закордонних установ в Україні зупинено на невизначений строк. Документ про припинення іноземного громадянства уповноваженим органом російської федерації з незалежних від позивача обставин не було їй видано у встановлений шестимісячний строк. Тому 07.03.2023 вона направила до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та Саксаганського відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області листи, у яких просила прийняти у неї декларацію про відмову від іноземного громадянства для оформлення паспорта громадянина України. До листів було додано в тому числі відповідну декларацію. Однак Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та Саксаганським відділом у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області їй було відмовлено у прийнятті декларації.
Ухвалою суду від 27.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
18.07.2023 до суду надійшов відзив Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що 10.03.2018 громадянка російської федерації ОСОБА_1 подала заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. 10.08.2018 Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було прийнято рішення про набуття ОСОБА_1 громадянства України та 03.10.2018 видано їй тимчасове посвідчення громадянина України терміном дії до 10.08.2020. У зв`язку з невиконанням зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України та за відсутності незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства, 25.08.2020 рішення про набуття нею громадянства України було скасовано. 11.12.2020 ОСОБА_1 вдруге звернулась із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням разом з неповнолітньою донькою. 11.12.2020 вона подала зобов`язання припинити громадянство іноземної держави протягом двох років з моменту набуття громадянства України і надати документ про припинення громадянства російської федерації, виданий уповноваженим органом цієї держави. 25.03.2021 було прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням. 05.04.2021 видано їй довідку про реєстрацію особи громадянином України та 22.04.2021 тимчасове посвідчення громадянина України терміном дії до 25.03.2023. 21.03.2023 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшло звернення ОСОБА_1 від 07.03.2023 щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства. Листом № 1201.4.4-7252/1201.4-23 від 03.04.2023 повідомлено позивача про відсутність підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства. Декларація подається лише за наявності незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства. До декларації ОСОБА_1 не було додано документ, який підтверджує прийняття уповноваженими органами російської федерації 30.09.2021 клопотання про припинення громадянства, як і доказів того, що строк розгляду клопотання становить саме шість місяців. Посольство російської федерації в Україні не надало підтверджуючих фактів виходу з громадянства, що може свідчити про наявність заперечень щодо набуття позивачем громадянства України, що унеможливлює застосування положень абз. 13 ст. 1 Закону України «Про громадянство України». Крім того, позивач звернулася до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку, тоді як Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) передбачено особисте подання заявником заяви та інших документів з питань громадянства.
У відповіді на відзив позивач підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Зазначила, що до декларації було додано копію відповіді МЗС рф від 17.01.2023 № 771/кд-гр, у якій вказано, що рішення за заявою ОСОБА_1 про вихід з громадянства рф було прийнято генеральним консульством російської федерації в Харкові, проте у зв`язку з припиненням діяльності консульської установи не було видано. Також зазначила, що Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень передбачено можливість надсилання заяви та інших документів поштою за наявності поважних причин. Введення воєнного стану в Україні та небезпека для життя і здоров`я людей, які проживають на території України, спричинені збройною агресією російської федерації, мають вважатися поважною причиною для надіслання декларації засобами поштового зв`язку.
12.09.2023 надійшло подане представником позивача клопотання, у якому вона просила суд вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача прийняти у позивача декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації. Клопотання обґрунтовано тим, що обраний позивачем спосіб захисту її порушеного права, а саме зобов`язання відповідача повторно розглянути її звернення, є неефективним, оскільки органи ДМС в порядку виконання судових рішень за результатами повторного розгляду звернень про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства надають відмову з тих самих підстав.
18.09.2023 надійшло клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою від 29.09.2023.
Станом на час розгляду справи заперечення від відповідача не надійшли.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 11.12.2020 громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подала зобов`язання припинити громадянство іноземної держави протягом двох років з моменту набуття громадянства України і надати документ про припинення громадянства російської федерації, виданий уповноваженим на те органом цієї держави.
25.03.2021 Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».
05.04.2021 ОСОБА_1 було видано довідку № 288/21 про реєстрацію особи громадянином України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».
22.04.2021 Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було видано позивачу тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 терміном дії до 25.03.2023.
Позивач 07.03.2023 звернулася до відповідача з листом, у якому просила прийняти у неї декларацію про відмову від іноземного громадянства, копії довідки генерального консульства рф в Харкові від 30.09.2021, тимчасового посвідчення громадянина України, відповідей МЗС рф на її звернення. У декларації від 07.03.2023 ОСОБА_1 зазначила, що 30.09.2021 уповноваженим органом російської федерації було прийнято у неї клопотання про припинення громадянства цієї держави, проте в установлений законодавством російської федерації шестимісячний строк вона не отримала документа про припинення громадянства цієї держави або повідомлень про відмову у задоволенні її клопотання.
Згідно з доданою до позовної заяви копією довідки генерального консульства російської федерації в Харкові від 30.09.2021 заяву ОСОБА_1 про вихід із громадянства російської федерації прийнято до розгляду 30.09.2021 та зареєстровано за № 271056332.
У копіях листів МЗС рф від 17.01.2023 № 771/кд-гр та від 26.01.2023 № 1749/кд-гр, адресованих ОСОБА_1 , зазначено, що за її заявою про вихід із громадянства російської федерації генеральним консульством росії в Харкові прийнято відповідне рішення. Довідку про припинення російського громадянства може видати генеральне консульство росії в Харкові, як повноважний орган, який прийняв рішення про вихід із російського громадянства, після відновлення діяльності російських закордонних установ на території України. Отримання довідки про вихід із російського громадянства у дипломатичному представництві або консульській установі російської федерації на території третіх країн не є можливим.
Листом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 1201.4.4-7252/1201.4-23 від 03.04.2023 за результатами розгляду звернення позивача повідомлено, що протягом двох років з дня набуття громадянства України особа повинна виконати зобов`язання щодо припинення іноземного громадянства та подати документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України. Особа може подати декларацію про відмову від іноземного громадянства за наявності правових підстав, визначених статтею 1 Закону України «Про громадянство України», а саме у разі існування незалежних від неї причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства або іноземних громадянств. У листі зазначено про відсутність у позивача права на подання декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки громадяни російської федерації не мають підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства. Крім того, не підтверджено документально факт закінчення терміну, встановленого законодавством держави громадянства (шість місяців), для розгляду клопотання та прийняття рішення про припинення громадянства.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III (далі також Закон № 2235-III).
Частиною другою статті 8 Закону № 2235-III передбачено, що для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України іноземцем подається зобов`язання припинити іноземне громадянство.
Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону № 2235-III іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Статтею 1 Закону України «Про громадянство України» визначено, що декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 16 статті 1).
Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про громадянство України» незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.
Отже, особа, яка набула громадянство України, зобов`язана протягом двох років подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав або, у випадку неможливості надання такого документу з незалежних від неї причин, декларацію про відмову від іноземного громадянства. При цьому, до незалежних причин законодавцем віднесено, зокрема, невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін.
Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок № 215).
Пунктом 5 Порядку № 215 передбачено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою.
Згідно з пунктом 119 Порядку № 215 особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.
Як вбачається з позовної заяви та доданих на підтвердження вказаних у ній обставин документів, ОСОБА_1 вживала залежних від неї заходів щодо припинення громадянства російської федерації, а саме 30.09.2021 позивачем було подано до генерального консульства російської федерації в Харкові заяву про вихід із громадянства російської федерації, яку прийнято до розгляду 30.09.2021.
У матеріалах справи міститься копія листа відповідача, направлена у відповідь на супровідний лист ОСОБА_1 від 07.03.2023., яким було повідомлено про відсутність у позивача підстав для подання декларації про відмову від громадянства іноземної держави.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався і триває на час розгляду справи.
У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України 24.02.2022 були офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією, та, відповідно, посольства та консульства російської федерації в Україні припинили свою діяльність.
Визнання офіційно цього факту не потребує додаткового доведення з боку позивача про наявність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства. У законодавстві України відсутнє правове регулювання процедури припинення іноземного громадянства за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між Україною та відповідною державою громадянства такої особи.
Викладене вище свідчить про те, що позивачем вчинялися необхідні дії з метою припинення громадянства російської федерації (звернення до відповідних органів російської федерації, отримання довідки про прийняття заяви про вихід із громадянства російської федерації), однак це не призвело до відповідного правового результату з незалежних від неї причин.
Як вже зазначалось, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України консульські установи держави-агресора в Україні не працюють, однак з початку повномасштабного вторгнення законодавство України не зазнало змін в частині визначення порядку дій та їх послідовності щодо відсутності в особи можливості отримання документа про припинення громадянства такої держави з незалежних від неї причин, що в свою чергу призводить до фактичного порушення прав такої особи.
З огляду на обставини справи суд дійшов висновку про те, що позивач мала право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки вона позбавлена можливості отримати документ про припинення громадянства російської федерації з незалежних від неї причин.
Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації є протиправною, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
З наведених обстави суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, з урахуванням наявності у відповідача дискреційних повноважень, повторно розглянути звернення позивача від 07.03.2023 щодо прийняття у неї декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, оформлену листом № 1201.4.4-7252/1201.4-23 від 03.04.2023, у прийнятті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 07.03.2023 щодо прийняття у неї декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. В. Липинського, буд. 7, .

Повний текст рішення складено 23.11.2023.

Суддя В.В. Рянська