Справа № 200/1615/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року справа №200/1615/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року (головуючий суддя І інстанції Стойка В.В.), складеного в повному обсязі 27 грудня 2022 року у справі № 200/1615/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 02.08.2021 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 31.03.1993 року по 10.06.1993 року і з 12.12.1995 року по 31.10.1996 року в якості електрослюсаря підземного на гідрошахті Красноармійська та з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості електрослюсаря підземного на ТДВ Шахта Білозерська;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про переведення з одного виду пенсії (по інвалідності) на інший (пенсію за віком згідно ч. 3 ст. 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення) №3182 від 16.06.2021 року ОСОБА_1 з урахуванням періодів роботи з 31.03.1993 року по 10.06.1993 року і з 12.12.1995 року по 31.10.1996 року в якості електрослюсаря підземного на гідрошахті Красноармійська та з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості електрослюсаря підземного на ТДВ Шахта Білозерська, як пільгового стажу роботи за Списком №1 відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 02.08.2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 31.03.1993 року по 10.06.1993 року і з 12.12.1995 року по 31.10.1996 року в якості електрослюсаря підземного на гідрошахті Красноармійська та з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості електрослюсаря підземного на ТДВ Шахта Білозерська.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з одного виду пенсії (по інвалідності) на інший (пенсію за віком згідно ч. 3 ст. 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення) №3182 від 16.06.2021 року з урахуванням періодів роботи з 31.03.1993 року по 10.06.1993 року і з 12.12.1995 року по 31.10.1996 року в якості електрослюсаря підземного на гідрошахті Красноармійська та з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості електрослюсаря підземного на ТДВ Шахта Білозерська, як пільгового стажу роботи за Списком №1 відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі № 200/1615/22 та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що рішення про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший прийняте в межах повноважень, та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення.

З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Донецькій області з заявою від 16.06.2021 № 3182 про переведення з одного виду пенсії (по інвалідності) на інший (відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 02.08.2021 року в переведенні з одного виду пенсії на інший відмовлено з огляду на недостатність пільгового стажу. Не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 31.03.1993 року по 10.06.1993 року і з 12.12.1995 року по 31.10.1996 року на гідрошахті Красноармійська, з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року на ТДВ Шахта Білозерська з огляду на те, що вказані підприємства були ліквідовані без визначення правонаступника, а тому стаж, набутий на таких підприємствах повинен бути підтвердженим спеціальними комісіями при головних управліннях Пенсійного фонду України в областях та в м. Києві відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший (за ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування) позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною, а рішення пенсійного органу таким, що підлягає скасуванню з зобов`язанням повторно розглянути заяву про переведення з одного виду пенсії (по інвалідності) на інший (пенсію за віком згідно ч. 3 ст. 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення) з зарахуванням періодів роботи з 31.03.1993 року по 10.06.1993 року і з 12.12.1995 року по 31.10.1996 року в якості електрослюсаря підземного на гідрошахті Красноармійська та з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості електрослюсаря підземного на ТДВ Шахта Білозерська, як пільгового стажу роботи за Списком №1 відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного до для отримання пенсії незалежно від віку.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

До заяви про переведення з одного виду пенсії на інши було додано разом з іншим трудову книжку НОМЕР_1 від 07.09.1992 р., відповідно до якої (в частині спірних періодів) позивач:

31.03.1993 року прийнятий на практику електрослюсарем підземним третього розряду гідрошахту Красиоар.мійська (запис №2);

01.06.1993 року переведений електрослюсаре.м підземним п`ятого розряду з повним робочим днем у шахті (запис №3);

10.06.1993 року звільнений згідно п. 3 ст. 36 КЗпП України (призив у армію) (запис №4);

12.12.1995 року прийнятий електрослюсарем підземним п`ятого розряду з повним робочим днем у шахті на гідрошахту Красноармійська (запис №8);

31.10.1996 року звільнений за ст. 38 КЗпП України (власне бажання) (запис №9);

20.02.2001 року прийнятий електрослюсарем 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті на ДВАТ Шахта Білозерська ДХК Добропіллявугілля (запис №16);

15.07.2009 року переведений гірничим майстром підземно з повним робочим днем у шахті (запис №19).

Згідно Архівної довідки ВП Шахтоуправління Новодонецьке ДП Добропіллявугілля-видобуток про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 505 від 31.05.2021 року, ОСОБА_1 за період з 31.03.1993 року по 10.06.1993 року виконував підземні гірничі роботи за професією електрослюсар підземний з повним робочім днем у шахті, дільниці підйом, що передбачено Списком 1, розділом 1, пункт а, код КП 1010100а. Підстава: Постанова КМУ 3 162 від 11.03.1994 року.

Посилання відповідача, що для підтвердження пільгового стажу необхідно надання уточнюючих довідок, передбачених п. 20 Порядку № 637, суд вважає необґрунтованими, оскільки робота позивача з повним робочим днем під землею у спірний період підтверджується записами в трудовій книжці.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі № 200/1615/22 залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць