Справа № 280/3793/21
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 280/3793/21

адміністративне провадження № К/990/24972/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції справу №280/3793/21

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який діє через представника - адвоката Васюка Миколу Миколайовича на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Бишевської Н.А., суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.),-

у с т а н о в и в:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2021 року ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі-відповідач, ГУ ПФУ в Запорожській області), в якому позивач просив:

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести оптимізацію заробітної плати за період з 03.04.2001 по 01.01.2004;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати стаж роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі та заробітну плату у ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ» слюсарем 2 розряду з 10.10.1978 по 01.11.1978, зарахувати заробітну плату за весь період роботи в ВАТ "Сургутнефтегаз" з 07.12.1978 по 17.07.1979 та наявність стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 на Бердянському м`ясокомбінаті, яке дає підстави на достроковий вихід на пенсію та відповідно зарахування до розміру пенсії 0,5% за кожен повний місяць страхового стажу починаючи з місяця, наступного за місяцем, який дає право на достроковий вихід на пенсію.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням вже виплачених коштів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2022 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо перерахування ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням наданих довідок та трудової книжки.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 10.10.1978 по 01.11.1978 у ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ» слюсарем 2 розряду до стажу роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі та період роботи з 18.07.1981 по 18.03.1992 на Бердянському м`ясокомбінаті до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, здійснивши з 16.12.2020 перерахунок та виплату (із урахуванням різниці, яка вже була виплачена) його пенсії. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Це рішення суду переглянуто апеляційним судом за касаційною скаргою ГУ ПФУ в Запорізькій області і постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 залишено без змін.

08.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2022.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Судом заявнику встановлений строк на усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору та належним чином обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного провадження.

На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, позивач надіслав заяву, до якої долучив платіжне доручення та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку, заявник зазначив, що оскаржуване рішення не отримував особисто, про його наявність дізнався 14.10.2022 у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відповідачем. Разом з тим, для повного та ґрунтовного складання апеляційної скарги, заявнику потрібні були додатки до висновку експерта, що містяться в матеріалах справи №280/3793/21. Судом на неодноразові адвокатські запити не були надані копії матеріалів справи на запит позивача. Наведені обставини обумовили пропуск строку звернення до суду за апеляційним оскарженням. Крім того, заявник посилався на введення воєнного стану в країні та активізації воєнних дій у Запорізькій області, що змусило позивача покинути місце проживання та теж перешкодило своєчасному зверненню до суду.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наведені заявником обставини не свідчать про наявність поважних причин, які перешкодили своєчасному зверненню до суду, тому відсутні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та процесуальні дії у справі

Позивач, не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанцій, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В апеляційні скарзі заявник покликається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Вказує на те, що судом апеляційної інстанції не досліджено питання вручення позивачу копії рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2022 в паперовій формі.

Ухвалою Верховного Суду від 31.07.2023 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків шляхом сплати судового збору.

У строк, встановлений Судом, заявник касаційної скарги усунув її недолік - надав документ на підтвердження сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 21.08.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

31.08.2023 від ГУ ПФУ в Запорізькій області надійшов відзив на касаційну скаргу, відповідно до якого відповідач заперечує проти її задоволення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Касаційне провадження у справі відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана на судове рішення, право на касаційне оскарження якого передбачено частиною 3 статті 328 КАС України.

Підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначеного у частині 3 статті 328 КАС України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (абз. 2 п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України).

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала суду апеляційної інстанції відповідає частково, а викладені у касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими з огляду на наступне.

Статтею 295 КАС України передбачено строки апеляційного оскарження.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Тобто, вказаною законодавчою нормою встановлено дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження:

-якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження;

-якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 420/5137/18.

У цій справі суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження, покликаючись на те, що наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Як слідує з матеріалів справи рішення від 22.09.2022 ухвалено судом за результатами розгляду справи у порядку письмового провадження, повне судове рішення складено тією ж датою.

Строк на апеляційне оскарження, встановлений частиною першою статті 295 КАС України, і становить тридцять днів та, у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, обчислюється з дати складання повного судового рішення.

Отже, останнім днем строку, встановленого КАС України, для звернення з апеляційною скаргою було 24.10.2022 (22.10.2022-23.10.2022 - вихідні дні).

Доводи, заявника кксаційної скарги про те, що строк на апеляційне оскарження починає відліковуватись із дати отримання копії судового рішення є, за наведеного правового врегулювання, безпідставними.

Водночас, колегія суддів зазначає, що пунктом 1 частини другої статті 295 КАС України передбачена безумовна підстава для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, у разі, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення учаснику справи повного рішення суду та за умови, коли цьому учаснику справи повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення.

Таким чином, при вирішенні питання у цій справі для наявності підстав поновлення строку на апеляційне оскарження у відпоідності до положень частини другої статті 295 КАС України, має значення встановлення дати вручення копії рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2022.

Колегія суддів зазначає, що за правилами частини п`ятої статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення- якщо така адреса відсутня.

У відповідності до частини сьомої статті 251 КАС України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

З матеріалів справи судом встановлено, що в суді першої інстанції інтереси позивача представляв адвокат Коробко С.Є., за підписом якої, зокрема, була подана позовна заява.

Згідно довідки про доставку електронного листа, копія рішення суду від 22.09.2022 доставлена до електронного кабінету представника позивача 23.09.2022 о 07:33 годині. Телефонограмою від 27.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено на особистий номер телефона позивача про результати розгляду справи та прийняте 22.09.2022 рішення.

Згідно із частинами першою, п`ятою, шостою та сьомою статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Cуд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до частини восьмої статті 18 КАС України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, Кримінального процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу України з процедур банкрутства, законів України «Про судоустрій і статус суддів», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги», «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та інших нормативно-правових актів було розроблено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» (далі - Положення), яке визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

Так, згідно із підпунктом 5.6 пункту 5 Положення користувач ЄСІТС (користувач) - це особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України (підпункт 5.8 пункту 5 Положення).

Згідно із пунктом 8 підрозділу 1 Підсистема «Електронний кабінет» розділу ІII «Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС» Положення підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - це підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.

Пунктом 9 цього ж підрозділу Положення передбачено, що процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Користувачі зобов`язані вносити повну та актуальну інформацію в Електронний кабінет в обсязі, визначеному функціональними можливостями ЄСІТС, невідкладно після створення, отримання або зміни такої інформації.

Пунктом 17 цього ж підрозділу Положення визначено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно із пунктом 24 підрозділу 2 «Підсистема «Електронний суд» розділу ІII «Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС» Положення підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що функціонування Електронного кабінету та надсилання до нього документів в електронній формі у справах, в яких особи, що беруть в них участь пройшли процедуру реєстрації в ЄСІТС пов`язується саме з проходженням такими особами процедури реєстрації Електронного кабінету з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

При цьому, колегія суддів зазначає, що пунктом 42 підрозділу 2 «Підсистема «Електронний суд» розділу ІII «Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС» Положення визначено, що засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

У разі надсилання судом документів на адресу електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом, ризики технічної неможливості доставки документа суду на відповідну адресу учасника судового процесу несе учасник судового процесу (абзац другий пункту 111 розділу V «Перехідні положення» Положення).

Таким чином, довідка про доставку до електронного кабінету представника позивача в підсистемі «Електронний суд» копії рішення суду, є достовірним доказом вручення позивачу 23.09.2022 зазначеного судового рішення суду першої інстанції.

З апеляційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2022 (повне рішення вручено 23.09.2022) позивач звернувся до суду 08.03.2023.

Отже, відсутні безумовні підстави, передбачені частиною другою статті 295 КАС України, для поновлення позивачу строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження оскарження заявник покликався також на те, що для повного та ґрунтовного складання апеляційної скарги, йому потрібні були додатки до висновку експерта, що містяться в матеріалах справи №280/3793/21. Проте, судом на неодноразові адвокатські запити не надані копії матеріалів справи. Судом повідомлено позивача про неможливість надання сканкопії документів. Наведені обставини обумовили пропуск строку звернення до суду за апеляційним оскарженням. Крім того, позивач послався на введення воєнного стану в країні та активізацію воєнних дій в Запорізькій області, що змусило ОСОБА_1 покинути місце проживання та теж перешкодило своєчасному зверненню до суду.

Судом апеляційної інстанції наведені доводи позивача розглянуті та ним надана оцінка.

Так, колегія суддів вважає обґрунтованим встановлені апеляційним судом обставини того, що позивач не заперечує про його обізнаність щодо ухваленого у справі рішення станом на 14.10.2022. Дійсно, у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що спірне рішення не отримував особисто, про наявність його дізнався 14.10.2022 у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відповідачем.

Понад це, колегія суддів враховує, що під час розгляду Третім апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги ГУ ПФУ в Запорізькій області, інтереси позивача представляв адвокат Васюк М.М., який 16.01.2023 звертався до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, подавав у січні 2023 року відзив на апеляційну скаргу відповідача, але апеляційну скаргу від імені ОСОБА_1 подав лише 28.02.2023 (надійшла до суду 08.03.2023). Щодо доводів про введення воєнного стану, вимушений переїзд позивача, то вони викладені заявником узагальнено, без будь-яких доказів та, відповідно, конкретних обставин та строків, у які заявник дійсно був обмежений у можливостях реалізувати своє право на апеляційне оскарження.

Доказів існування інших непереборних обставин, які перешкоджали відповідачу скористатись правом на звернення з апеляційною скаргою, позивачем не наведено.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не виправдовують безпідставність порушення суб`єктом владних повноважень процесуальних строків, встановлених законом, для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення (процесуальна поведінка), та не свідчить про поважність причин пропуску цього строку.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом апеляційної інстанції.

Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в заяві про поновлення строку та з урахуванням яких суд апеляційної інстанції надав оцінку поважності причин пропуску строку.

З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду приходить до висновку, що ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір при дотриманні норм процесуального права, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 у справі №280/3793/21- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді Т.Г. Стрелець

С.Г. Стеценко