Справа № 400/6237/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/6237/23

Головуючий в І інстанції: Брагар В.С.

Дата та місце ухвалення рішення: 14.08.2023 р. м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Фермерського господарства «ФЕРОМ» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року по справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «ФЕРОМ» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року Фермерське господарство «ФЕРОМ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову № 336958 від 05.05.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Фермерське господарство «ФЕРОМ» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

В поданій апеляційній скарзі апелянт вказує, що судом першої інстанції невірно оцінено надані позивачем докази, що, на думку, апелянта стало підставою про прийняття необґрунтованого судового рішення. Так, апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції не врахував наявність протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, який був наданий до суду.

Апелянт зазначає, що під час перевірки проводилось зважування транспортного засобу, перевірка документів на транспортний засіб та на вантаж, який перевозився. Так, водієм ОСОБА_1 під час перевірки було надано перевіряючим особам пакет документів, сформований ОСОБА_2 (керівник ФГ «Фером»), серед яких був, зокрема, протокол перевірки адаптації тахографа до ТЗ. Також, апелянт пояснив, що під час зважування ТЗ відхилення від норм не виявлено. Разом з цим, працівникам Укртрансбезпеки було запропоновано ОСОБА_1 підписати акт про проведення перевірки, на що він погодився. Однак, як вказує апелянт, водій не знав про наявність в пакеті документів протоколу перевірки та адаптації тахографа до ТЗ, а працівники Укртрансбезпеки поверхнево перевірили папку з документами та не помітили протоколу.

Крім того, апелянт зазначає, що водієм під час перевірки було надано перевіряючим особам Укртрансбезпеки повний перелік документів, передбачених ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Разом з цим, на думку апелянта, обов`язок щодо належної перевірки документів покладається на посадових осіб Державної служби безпеки на транспорті, а не на водія ОСОБА_1 , який передав уповноваженим особам на здійснення перевірки сформований ОСОБА_2 пакет документів.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23.12.2022 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області, на а/д М-14, «Мелітополь-Одеса», 21 км + 434 м, згідно направлення на перевірку від 22.12.2022 року № 044/В, було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Камаз 45143-А5, номерний знак НОМЕР_1 та причіпу ТЗА 8551-02, номерний знак НОМЕР_2 .

Під час проведення рейдової перевірки, було виявлено надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких міститься в ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: на момент перевірки у водія відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, чим порушено абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 власником транспортного засобу марки Камаз 45143-А5 (номерний знак НОМЕР_1 ) та причіпу ТЗА 8551-02 (номерний знак НОМЕР_2 ) є Фермерське господарство «Фером».

Так, за результатами перевірки, було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №351003 від 23.12.2022 року.

На підставі складеного акту перевірки, Відділом державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 05.05.2023 року №336958, якою до ФГ «Фером», відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою та вважаючи її протиправною, позивач оскаржив її до суду першої інстанції.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що контролюючим органом правомірно застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у відповідності до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Так, суд першої інстанції вказав, що доданий позивачем до матеріалів адміністративної справи протокол перевірки та адаптації тахографа не підтверджує факту його наявності та пред`явлення водієм контролюючим посадовим особам відповідача під час проведення перевірки.

Також, суд першої інстанції звернув увагу, що в Акті проведення перевірки відсутні записи про заперечення водієм факту не пред`явлення протоколу перевірки та адаптації тахографа та відсутні будь-які інші докази фактичного подання вказаного документу відповідачу, у зв`язку з чим немає підстав вважати, що вказані в Акті відомості щодо відсутності у водія на момент перевірки протоколу та адаптації тахографа є неправдивими.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними та такими, що відповідають вимогам норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі Закон №2344-III) цей закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (далі Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з пп. 1 п. 4 зазначеного Положення, основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Згідно з п. 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок - №1567) визначено процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п. 14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

В п.п. 20-22 Порядку №1567 зазначено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Відповідно до п.п. 25, 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Відповідно до п.п. 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Згідно частин 1 та 2 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених ст.48 Закону №2344, віднесено також інші документи, що передбачені законодавством.

Згідно з п. 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 01.06.2010 № 340 (далі по тексту - Положення № 340) це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Пунктом 6.1 Положення № 340 встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 року (далі - Інструкція №385) встановлено Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Так, п.1.4 Інструкції № 385 визначено, зокрема, наступне:

- адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа, характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу, ефективного кола шини, а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін адаптація тахографа до транспортного засобу, за визначенням ЄУТР, - калібрування;

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно із пунктами 3.3, 3.6 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Відповідно п. 6.3 Положення № 340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Колегія суддів звертає увагу, що автомобільний перевізник зобов`язаний забезпечити транспортний засіб, який здійснює вантажні перевезення діючим та повіреним тахографом, та протоколом про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2022 року о 12:00 год. на а/д М-14, «Мелітополь-Одеса», 21 км + 434 м, згідно направлення на перевірку від 22.12.2022 року № 044/В, було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Камаз 45143-А5, номерний знак НОМЕР_1 (власник ФГ «Фером»), водій якого ОСОБА_1 не пред`явив особі, яка уповноважена здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, а саме: протокол перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу.

Так, порушення ФГ «Фером» вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», в частині ненадання на момент проведення рейдової перевірки посадовій особі відповідача протоколу перевірки та адаптації тахографа підтверджується актом від 23.12.2022 року №351003.

Колегія суддів зазначає, що носієм доказової інформації щодо встановлених обставин по справі є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом, а саме: акти, довідки - відповідно до правил і процедур, передбачених профільними нормативно-правовими актами, тощо.

Так, на місці події (зупинки) за наданими водієм транспортного засобу матеріалами та відомостями, посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області складено акт, який є носієм доказової інформації (доказової бази), та встановлено, що, на момент перевірки, у водія ОСОБА_1 був відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що, станом на момент проведення рейдової перевірки, позивачем до суду не надано доказів наявності у водія та надання останнім протоколу перевірки та адаптації тахографа посадовій особі відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що станом на час здійснення рейдової перевірки 23.12.2022 року, позивачем не доведено наявність у водія транспортного засобу протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, за відсутність якого застосовано штраф у розмірі 17 000 грн. на підставі спірної постанови, та не спростовано обставини щодо відсутності цього протоколу під час перевірки, що підтверджується актом проведення перевірки №351003 від 23.12.2022 року.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується с висновком суду першої інстанції, про відсутність підстав вважати, що зазначені відомості в Акті про проведення перевірки №351003 від 23.12.2022 року щодо відсутності на момент перевірки у водія ОСОБА_1 протоколу та адаптації тахографа є неправдивими.

Стосовно доводів апелянта, що, при вирішенні справи, судом першої інстанції не враховано наданий до суду протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 22.12.2022 року № UA 367-008530О, колегія суддів зазначає, що такий документ не може слугувати належним доказом його наявності у водія ОСОБА_1 під час проведення перевірки транспортного засобу посадовими особами відповідача, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, водій транспортного засобу не надавав такий протокол перевіряючим особам.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно звернув увагу, що в Акті про проведення перевірки від 23.12.2022 року відсутні записи про заперечення водієм факту не пред`явлення протоколу перевірки та адаптації тахографа та відсутні будь-які інші докази фактичного його подання позивачем перевіряючим особам.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача, що обов`язок щодо належної перевірки документів покладається на посадових осіб Державної служби безпеки на транспорті, а не на водія ОСОБА_1 , який передав сформований керівником ФГ «Фером» пакет документів перевіряючій особі, з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, відповідно до ч.1 ст. 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Таким чином, водій ОСОБА_1 зобов`язаний був пред`явити перевіряючій особі відповідача документи, на підставі яких він виконував вантажні перевезення, у відповідності до вимог чинного законодавства, а не формально передати для перевірки сформований керівником ФГ «Фером» пакет документів уповноваженій на здійснення перевірки особі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «ФЕРОМ» залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 23.11.2023 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька