Справа № 337/4022/23
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а/337/40/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до Державної служби України з безпеки на транспорті, місце знаходження: м.Київ, вул.Антоновича, б.51, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

27.07.2023р. (згідно з штампом на поштовому конверті) ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого дії представник - адвокат Василенко О.В., звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: 1) поновити строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00008903 від 30.05.2023р. про накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн., 2) скасувати рішення Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.07.2023р. про відмову в задоволенні його скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00008903 від 30.05.2023р., 3) визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00008903 від 30.05.2023р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., 4) стягнути на його користь понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80грн.

Позов мотивує тим, що згідно вказаної постанови 25.04.2023р. о 16.47год. за адресою км.76+702 на дорозі Н-11 Дніпропетровська область, в автоматичному режимі технічним засобом WIM 78, WAGA-W1M35 №16 було зафіксовано, що належний ОСОБА_1 автомобіль DAF FT XF 105.460, д/н НОМЕР_1 рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,613% (5,045 тон), за що передбачена відповідальність ч.2 ст.132-1 КУпАП.

З цією постановою він не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України №512 від 27.09.2021р., не містить відомості про істотні показники, які впливають на встановлення складу адміністративного правопорушення, а ті, що наявні, є суперечливими, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також зазначив, що в порушення ст.279-1,279-5 КУпАП копія вказаної постанови йому не надсилалась, про її існування йому стало відомо з відповіді Державної служби України з безпеки на транспорті на адвокатський запит від 22.06.2023р., після чого 05.07.2023р. його представник адвокат Василенко О.В. звернувся до відповідача зі скаргою на вищевказану постанову і 18.07.2023р. отримав рішення про відмову в задоволенні скарги. Вважає, що з урахуванням положень ч.2 ст.286 КАСУ останнім днем подачі вказаного позову є 27.07.2023р.

Ухвалою суду від 03.08.2023р. відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

21.08.2023р. до суду надійшов відзив представника відповідача Бугаєнко С.С. на вказаний позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що оскаржувана постанова за своїм змістом повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП. Оскаржуваною постановою встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,613% (5,045 тон)при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, а також перевищення навантаження на одинарну вісь ТЗ на 8,835% (1,016 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5тон. Також в ній зазначені фактично зафіксовані автоматичним пунктом фіксації параметри транспортного засобу, зокрема, загальна маса транспортного засобу 50050кг. Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: ((50050-40000-10%* 50050)/40000)*100 = 12,613% (5,045 тон). Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь ТЗ виглядає так: ((14900-11500-16%х14900)х100=8,835% (1,016тон). Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 78, WAGA-W1M35 №16, справність якого підтверджена сертифікатом відповідності №UA.TR.113-0619/11F-22. Автоматична фіксація не передбачає здійснення розрахунків, складання інших документів, які, будуть доказами скоєння адміністративного правопорушення. Усі вимірювання здійснює технічний пристрій, інформація про який наявна у постанові. До постанови долучена картка габаритно-вагового контролю, яка містить вичерпний перелік відомостей про зафіксовані параметри, що є необхідними для встановлення складу та події адміністративного правопорушення та фотографії транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення. Також в оскаржуваній постанові міститься посилання на вебсайт в мережі Інтернеті з ідентифікатором доступу, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення. Згідно інформаційних даних з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС, вказаний транспортний засіб на момент скоєння правопорушень був зареєстрований за позивачем, тому в розумінні ст.14-3 КУпАП він є суб`єктом даного адміністративного правопорушення. Доводи позивача, що у постанові не вказано даних про причеп та його державний номерний знак, є безпідставними, оскільки в постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП. Таким чином постанова є законною та обґрунтованою. Просить в позові відмовити.

28.09.2023р. до суду надійшла відповідь представника позивача адвоката Василенко О.В. на відзив на позов, в якій позивач підтримав заявлені позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 28.09.2023р. адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до суду.

16.10.2023р. до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Василенко О.В. про поновлення строку звернення суду, яке обґрунтовано тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав 26.06.2023р., після чого 05.07.2023р. звернувся зі скаргою на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті. Лист про відмову в задоволенні скарги він отримав 18.07.2023р. і 27.07.2023р. звернувся до суду з цим позовом. Вважає, що причини пропуску встановленого законом строку звернення до суду з цим позовом є поважними.

В судове засідання представники сторін не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність за наявними матеріалами.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч.1 ст.122 КАСУ позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, згідно з ч.2 ст.286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За змістом ст.121 КАСУ суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАСУ у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій. Тягар доказування існування таких обставин несе позивач.

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Як вже зазначалось, цим позовом ОСОБА_1 оскаржує постанову відповідача у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00008903 від 30.05.2023р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн.Строк подання цього позову до суду відповідно до ч.2 ст.286 КАСУ становить десять днів з дня вручення оскаржуваної постанови.

Згідно з наданими суду документами копія оскаржуваної постанови фактично була отримана представником позивача адвокатом Василенко О.В. на електронну пошту 26.06.2023р., після чого 05.07.2023р. він звернувся до Державної служби України з безпеки на транспорті зі скаргою щодо скасування постанови і 18.07.2023р. отримав рішення про відмову в задоволенні скарги (арк..8-13, 104-107).

До суду з цим позовом представник позивача звернувся 27.07.2023р. (згідно з штампом на поштовому конверті).

Отже, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом з пропуском строку звернення, встановленого ч.2 ст.286 КАСУ, однак з метою виконання завдань адміністративного судочинства, враховуючи тривалість пропущеного строку, реалізацію позивачем в особі свого представника майже відразу після отримання копії постанови альтернативного права її оскарження до вищестоящого органу і законне очікування результатів розгляду скарги, що є виправданим, логічним та демонструє його небайдужість до цього питання, звернення до суду відбулось майже відразу після отримання рішення про відмову в задоволенні скарги, уникаючи надмірного формалізму, суд вважає можливим за клопотанням представника позивача поновити строк звернення до суду з цим позовом, оскільки обставини, на які він посилається в своєму клопотанні, є істотними, дійсними та об`єктивними перешкодами, тобто поважними причинами пропуску строку, підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно з ст.7,245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9,77 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст..72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Так, судом встановлено, що 30.05.2023р. старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00008903, згідно з якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000грн.

За змістом постанови 25.04.2023р. о 16.47год. за адресою км.76+702 на дорозі Н-11 Дніпропетровська області було зафіксованотранспортний засіб DAF FT XF 105.460, д/н НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, - перевищення загальної маси транспортного засобу 12,613% (5,045 тон),при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, перевищення навантаження на одинарну вісь ТЗ на 8,835% (1,016 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5тон.

Правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом WIM 78, WAGA-W1M35 №16, свідоцтво про повірку технічного засобу та строк його дії - №UA.TR.113-0619/11F-22 до 26.12.2023р..

Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3800 мм, 2-3: 5610 мм, 3-4: 1310 мм; 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 8000 кг, 2 - 14900 кг, 3 - 9350 кг, 4 - 8850 кг; 5 - 8950 кг; загальна маса - 50050 кг.; виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: загальна маса - 45045кг., навантаження на одиночну вісь 12516кг.

Також в постанові наведена формула розрахунку перевищення габаритно-вагових норм: % перевищення=((Хфакт.-Хнорм.-похибка пристрою)/Хнорм.)х100%, де Хфакт. фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм. нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР; похибка пристрою регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт. (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010 становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

В оскаржуваній постанові міститься посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та ідентифікатор доступу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 13.10.2020р. позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAF FT XF 105.460, р.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до п.22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: …б) фактичної маси: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 тон; трьохвісний автомобіль - 25 тон (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26 тон); чотирьохвісний автомобіль - 32 тони; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 тон. Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тони; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони. Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 тон.

Згідно з ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до абз.4 п.4 Правил допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Ч.2 ст.132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

При цьому, згідно з приміткою до цієї статті підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ст.229 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, віднесено до компетенції органів автомобільного транспорту, в ід імені яких діють посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до ст.258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно з ст.297-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: - така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; - особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі Порядок №1174)..

Згідно з п.2 Порядку №1174 автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером; метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями; інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відповідно до п.7,12 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

За приписами п.13 Порядку №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п.14 Порядку №1174).

Відповідно до п.15 Порядку №1174 метадані повинні містити дані, в тому числі, про дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (п.16 Порядку №1174).

Процедура оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, визначена Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України №512 від 27.09.2021р. (далі Інструкція №512).

Згідно з цією Інструкцією уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова) (п.2).

Згідно з п.3 Інструкції під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичому режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Згідно з п.4 Інструкції під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує: 1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; 5) наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; 8) наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

На підтвердження порушення позивачем п.22.5 ПДР відповідачем надано фотографії транспортного засобу та інформаційну карту габаритно-вагового контролю, яка містить перелік відомостей про зафіксовані параметри в момент вчинення правопорушення: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3800 мм, 2-3: 5610 мм, 3-4: 1310 мм; 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 8000 кг, 2 - 14900 кг, 3 - 9350 кг, 4 - 8850 кг; 5 - 8950 кг; навантаження на згруповані осі 27150кг, температура повітря 30, повна маса - 50050 кг..

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, оцінивши безпосередньо досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд вважає позов ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

В даному випадку суд виходить з того, що процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, а й відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому опрацьовуються відповідною уповноваженою посадовою особою при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, проект якої також формується автоматизованою системою.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова містить відомості про уповноважену посадову особу Укртрансбезпеки, яка розглянула справу, транспортний засіб, його власника, опис встановлених обставин, нормативний акт, що передбачає адміністративну відповідальність та прийняте у справі рішення.

Крім того, постанова містить інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, відомості про його повірку, посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Також в постанові містяться автоматично зафіксовані технічним засобом фіксації фактичні параметри транспортного засобу позивача під час руху через автоматичний пункт, в тому числі, кількість вісей, навантаження на кожну вісь, загальна маса транспортного засобу (50050 кг), виміряні з урахуванням похибки (10%) вагові параметри транспортного засобу - загальна маса (43290 кг), навантаження на одинарну вісь 14900кг, у урахуванням похибки (16%) 12516кг. і відповідний висновок перевищення вагових параметрів.

Розрахунок відсоткового перевищення загальної маси ТЗ здійснено за наведеною в постанові формулою: ((50050-40000-10%* 50050)/40000)*100 = 12,613% (5,045 тон).

Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь ТЗ виглядає так: ((14900-11500-16%х14900)х100=8,835% (1,016тон).

Отже, за своїм змістом оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Доводи позивача на невідповідність змісту постанови вимогам Інструкції №512 суд вважає безпідставними, оскільки вказаною Інструкцією затверджено форму (бланк) постанови, а не вимоги до її змісту. Вимоги до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення визначені саме ст.283 КУпАП і їх порушень в цій справі судом не встановлено.

Посилання позивача на те, що в постанові не вказано даних про причіпний пристрій та його державний номерний знак, є безпідставними, оскільки в постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних вагових параметрів, визначених п.22.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідачем також надані суду картка габаритно-вагового контролю, яка формується автоматизованим пристроєм вимірювання в момент вчинення адміністративного правопорушення у вигляді інформаційного файлу і містить вичерпний перелік відомостей про зафіксовані параметри, на підставі яких уповноважена посадова особа Укртрансбезпеки встановила склад та подію адміністративного правопорушення, та фотографії транспортного засобу позивача в момент вчинення адміністративного правопорушення.

Автоматична фіксація не передбачає здійснення розрахунків, складання інших документів, які будуть доказами скоєння адміністративного правопорушення. Усі вимірювання здійснює технічний пристрій, інформація про який наявна у постанові. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу, справність якого підтверджена сертифікатом відповідності, що також наданий суду.

Отже, сукупність автоматично зафіксованих відомостей дає підстави стверджувати, що правопорушення мало місце.

В силу положень ст.251 КУпАП, ст.72 КАСУ показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі працюючими в автоматичному режимі, є належними та допустимими доказами в цій справі.

Суд відхиляє доводи позивача про неможливість встановлення точного показника навантаження, оскільки автомобіль перевозив рідкий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху.

Суд звертає увагу, що законодавчо визначений механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі передбачає вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу, вимірювання загальної маси транспортного засобу з відображенням відомостей, в т.ч про повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями (фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі). Будь-яких особливостей вимірювання в залежності від типу вантажу та його властивостей законодавцем не встановлено.

Перевізник зобов`язаний враховувати технічні характеристики транспортного засобу, не навантажувати автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на осі транспортного засобу, оскільки це несе загрозу для безпеки дорожнього руху.

Дані про позивача як власника транспортного засобу на момент вчинення адміністративного правопорушення, а й відтак особу, відповідальну за його вчинення встановлені уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки на підставі інформації Головного сервісного центру МВС з Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Крім того, до позовної заяви позивачем додано копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, де власником зазначений саме він. Жодних обставин про те, що позивач не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що позивач, посилаючись на відсутність в його діях складу зазначеного правопорушення, незважаючи на обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність прийняття оскаржуваного рішення, не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів.

Таким чином, встановлені у справі фактичні обставини свідчать про те, що відповідачем в установленому законом порядку «поза розумним сумнівом» доведена правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП за перевищення встановлених п.22.5 ПДР вагових норм під час руху транспортних засобів з огляду на технічні характеристики транспортного засобу, зафіксовані в автоматичному режимі, що містяться в інформаційних файлах.

Суд вважає, що уповноважена посадова особа відповідача, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, діяв відповідно до вимог ст.19 Конституції України та положень КУпАП, прийнята ним постанова про накладання адміністративного стягнення АА №00008903 від 30.05.2023р. є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для її скасування немає.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.7,9,14-3,132-1,229,245,250-252,280,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,121,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.А.Мурашова

21.11.2023