Справа № 320/12919/21
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Єгорової Н.М., Сорочка Є.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕЧ ТЕК Україна» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЕЧ ТЕК Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 24.09.2021 № .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що некоректне заповнення реквізитів контрагента платника саме по собі не призвело до включення необґрунтованих сум до складу податкового кредиту з податку на додану вартість і не може бути підставою для зменшення суми від`ємного значення цього податку. Оскільки реальність господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Атланта Сіті Центр» податковим органом під сумнів не ставиться, підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відсутні.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, оскільки в ході перевірки встановлено в додатку 3 до декларації з податку на додатку вартість за червень 2021 невірне зазначення податкового номеру контрагентів.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. При цьому вказує на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Доводи апеляційної скарги за своїм змістом дублюють доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутності підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЕЧ ТЕК УКРАЇНА» зареєстроване як юридична особа 27.04.2015, номер запису 0001042 згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Товариство є платником податку на додану вартість з 01.09.2015.

Головним управлінням ДПС у Київській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «ХЕЧ ТЕК УКРАЇНА» податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складений акт від 31.08.2021 № 14322/10-36-07-05/39768294, яким встановлено порушення позивачем вимог «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» та пунктів 200.4, 200.7, 200.8, 200.9, 200.14 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки товариством завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у банк у розмірі 30096,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.09.2021 № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 30 096,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 7 524,00 грн.

Вважаючи вищевказане рішення протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що некоректне заповнення реквізитів платника або його контрагента, номерів або дат відповідних документів саме по собі не призводить до заявлення до відшкодування необґрунтованих сум і не можуть бути підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні та застосування штрафних санкцій до платника податків

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету (пункт 200.2 статті 200 ПК України).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно із пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Відповідно до підпункту 4 пункту 5 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375 (далі - Порядок № 21) платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

За змістом Розділу ІІІ Наказу № 21 декларація подається платником у визначений у пункті 5 розділу II цього Порядку строк за формою, встановленою на дату подання. У складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації). Додатки додаються до декларацій за наявності подій, які підлягають відображенню у таких додатках.

За правилами, визначеними пунктом 5 Розділу V Наказу № 21, у Розділі III «Розрахунки за звітний період» вказується сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2). При цьому значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації. Також положеннями Розділу V Наказу № 21 встановлено, що при заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4)

З матеріалів справи вбачається, що в акті перевірки від 31.08.2021 № 14322/10-36-07-05/39768294 зазначено, що в ході перевірки податковим органом встановлено, що в таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/робіт або до Державного бюджету України» додатка 3 до декларації з податку на додану вартість за червень 2021 вказано контрагентів з невірними індивідуальними податковими номерами (кількість літер 11, пропущена літера), а саме: в рядках № 5 « 1» сума бюджетного відшкодування 6 784,01 грн, № 18 « 1» сума бюджетного відшкодування 11 878,99 грн, № 52 « 1» сума бюджетного відшкодування 11 524,00 грн.

Позивачем не заперечується той факт, що у додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2021 у графі «постачальник (індивідуальний податковий номер)» пропущена цифра в індивідуальному податковому номері контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Сіті Центр», тобто, має місце некоректне заповнення вказаного рядка.

Згідно із підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

За змістом підпункту «в» пункту 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

При цьому, не визначено конкретного переліку підстав (фактів), за якими платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування

Суд першої інстанції вірно вказав, що некоректне заповнення реквізитів платника або його контрагента, номерів або дат відповідних документів саме по собі не призводить до заявлення до відшкодування необґрунтованих сум і не можуть бути підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що реальність господарських операцій з вказаним контрагентом контролюючим органом під сумнів не ставиться, а перевіркою не встановлено порушень відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або порушень методології проведення цих розрахунків, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов`язання.

Разом з тим, некоректне заповнення реквізитів платника або його контрагента, номерів або дат відповідних документів саме по собі не призводить до заявлення до відшкодування необґрунтованих сум і не можуть бути підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні та застосування штрафних санкцій до платника податків.

Підставами, за якими платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, є не будь-яке некоректне заповнення податкової декларації, а лише факти, що призводять до некоректного визначення заявленої до відшкодування суми або заявлення до відшкодування сум взагалі за відсутності підстав для їх відшкодування.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 11.09.2018 у справі № 810/3697/16, від 09.12.2019 у справі № 805/1740/16-а, від 12.06.2018 у справі № 812/1294/17, від 28.08.2018 у справі № 810/2744/13-а, від 11.09.2019 у справі № 826/11818/13-а.

Посилання податкового органу на те, що індивідуальні податкові номери постачальників відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних неможливо ідентифікувати, не можуть бути підставою зменшення суми бюджетного відшкодування, оскільки дані додатку 1 до декларації з податку на додану вартість за червень 2019 у графі «постачальник (індивідуальний податковий номер)» містить правильний індивідуальний податковий номер цього контрагента.

За таких обставин колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.09.2021 № .

Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22.11.2023.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко