Справа № 480/5359/22
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 р. Справа № 480/5359/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРПОСТАЧ" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 р. (ухвалене суддею Шевченко І.Г.) по справі № 480/5359/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРПОСТАЧ"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОРПОСТАЧ» (в подальшому ТОВ «Дорпостач») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (в подальшому ГУ ДПС у Сумській області), в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказу № 641-кп від 12.08.2022 р. «Про проведення фактичної перевірки».

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 р. та прийняти рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що листом від 24.06.2022 р. №9 40/8 Державної податкової служби України з метою забезпечення державного контролю (нагляду) у сфері ціноутворення на виконання доручення Прем`єр-міністра України Д. Шмигаля від 08.05.2022 р. № 11381/0/1-22 та в доповнення до листа ДПС від 10.05.2022 р. № 3790/1/99-00-07-05-03-07, повідомлено ГУ ДПС у Сумській області, що згідно аналізу інформації, що міститься в СОД РРО ДПС про проведені розрахункові операції відповідно до фіскальних чеків продажу пального через РРО в період з 01.05.2022 р. по 16.05.2022 р. виявлено 1698 місць роздрібної торгівлі пальним, де здійснювався продаж бензинів автомобільних та дизельного палива 368 суб`єктами господарювання із порушеннями законодавства про ціни та ціноутворення, з перевищенням граничного рівня торговельної надбавки встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами), у зв`язку з чим Державна податкова служба України надала інформацію про адреси місць роздрібної торгівлі пальним та суб`єктів господарювання, які здійснювали роздрібну торгівлю пальним у травні 2022 року (по 17.05.2022 р.) із перевищенням граничного рівня торговельної надбавки для врахування при організації контрольно-перевірочних заходів, зокрема, ТОВ «Дорпостач» за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Слобідська.

Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області листом від 04.08.2022 р. № 107-19/19/11/07/146 повідомило ГУ ДПС у Сумській області про те, що до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на Є-платформу https://platform.dpss.gov.ua/ надійшло звернення громадянина ОСОБА_1 про порушення ТОВ Дорпостач в м. Шостка прав споживачів та завищення цін на пальне, однак в умовах військового стану Головне управління Держпродспоживслужби служби в Сумській області не має можливості здійснити позаплановий захід державного нагляду (контролю) ТОВ «ДОРПОСТАЧ» за місцем провадження господарської діяльності, у зв`язку з чим Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області надсилає звернення громадянина ОСОБА_1 для розгляду і у разі можливості, вжиття заходів щодо здійснення позапланової перевірки ТОВ «ДОРПОСТАЧ» з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування цін на товари які мають істотну соціальну значущість.

На підставі вищевказаної інформації 11.08.2022 р. контролюючим органом складена доповідна записка обґрунтованих пропозицій щодо необхідності проведення фактичної перевірки позивача.

12.08.2022 р. ГУ ДПС у Сумській області, керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82, п. 69.27 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України та отриманням інформації від Державної податкової служби України, згідно листа від 24.06.2022 р. № 5829/7/99-00-07-04-03-07 (вх. №940/8 від 24.06.2022 р. ) та від Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області згідно листа від 04.08.2022 р. № 107-19/19/11/07/146 (вх. № 7353/5 від 05.08.2022), яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема: законодавства про ціни і ціноутворення (продаж пального згідно фіскальних чеків реєстратора розрахункових операцій з порушенням граничного рівня торговельної надбавки встановленої у період дії пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; щодо здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу пального, прийнято наказ № 641-кп "Про проведення фактичної перевірки" за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарського об`єкту: автозаправочної станції (АЗС) за адресою: Україна, Сумська обл., м. Шостка, вул. Слобідська, № б/н, через який (яку) здійснює (проводить) діяльність ТОВ «ДОРПОСТАЧ» (), юридична (податкова) адреса: Україна, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, с. Горбове, вул. Шевченка, буд. 29.

Не погоджуючись із вищевказаним наказом відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ обґрунтований, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (пп.19-1.1.1); контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів (пп.19-1.1.2); здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (пп.19-1.1.4); здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (пп.19-1.1.14); здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (пп.19-1.1.16).

Згідно із п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із пп. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підстави проведення фактичної перевірки встановлені статтею 80 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80); у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80); письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80); неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80); у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80).

Пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених Податковим.

Фактична перевірка не може бути проведена податковим органом довільно. Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень визначених Податковим Кодексом.

Відповідно до п. 102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Податковим кодексом не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім ст. 102 Податкового кодексу (не пізніше 1095 днів).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 20.05.2022 р. у справі № 826/8284/17.

Судовим розглядом встановлено, що перевірка призначена на підставі пп. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, п. 69.27 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, відповідно до якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, податкові органи здійснюють державний контроль (нагляд) та спостереження у сфері ціноутворення відповідно до Закону України "Про ціни і ціноутворення" з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом. Податкові органи здійснюють контроль за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) шляхом проведення фактичних перевірок. Фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення; отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Під час проведення фактичної перевірки податкові органи мають право отримувати від суб`єктів господарювання документи та/або інформацію, які підтверджують вартість придбання товару, що є предметом перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про ціни і ціноутворення за результатами проведення фактичної перевірки такі порушення зазначаються в окремому акті про результати фактичної перевірки, який надсилається до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. У разі якщо платник податків не погоджується з виявленими під час фактичної перевірки порушеннями законодавства про ціни і ціноутворення, він надсилає свої зауваження до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Таким чином, у наказі про перевірку зазначається конкретна інформацію, яка наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства. При цьому, інформація, на підставі якої прийнято оскаржуваний наказ, повинна містити інформацію про конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи.

Судовим розглядом встановлено, що в оскаржуваному наказі зазначено, що він прийнятий, у зв`язку з отриманням інформації від Державної податкової служби України (лист від 24.06.2022 р. № 5829/7/99-00-07-04-03-07 вх. № 940/8 від 24.06.2022 р.) та від Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (листа від 04.08.2022 р. № 107-19/19/11/07/146 (вх. № 7353/5 від 05.08.2022 р.), яка вказує на наявність порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема: законодавства про ціни і ціноутворення (продаж пального згідно фіскальних чеків реєстратора розрахункових операцій з порушенням граничного рівня торговельної надбавки встановленої у період дії пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; щодо здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Тобто, у вказаному наказі контролюючий орган посилається на вимоги Податкового кодексу України та вказує конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, перелічені повні реквізити отриманих листів Державної податкової служби України та Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області з зазначенням вхідних номерів та дат таких листів, зазначено, яка саме інформація в цих листах стала підставою для призначення фактичної перевірки, а саме: можливі порушення платником податків, та саме позивачем, законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема: законодавства про ціни і ціноутворення (продаж пального згідно фіскальних чеків реєстратора розрахункових операцій з порушенням граничного рівня торговельної надбавки встановленої у період дії пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; щодо здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом дотримано вимоги абзацу 3 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо змісту наказу про проведення перевірки, вказано дату його видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта перевірки, мета перевірки (п. 2 - регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявність ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, встановлення державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), вид (фактична перевірка), дата початку і тривалість перевірки (не більше 10 діб у період з 15.08.2022 р.), період діяльності, який буде перевірятися (з 16.04.2022 р. по 24.08.2022 р.).

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ відповідача про проведення фактичної перевірки обґрунтований, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРПОСТАЧ" - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 р. по справі № 480/5359/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Я.В. П`янова