Справа № 560/11515/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

22 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди в розмірі 30000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року включно, грошового забезпечення за період з 19.05.2022 року по 18.07.2022 року включно;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : додаткову щомісячну винагороду в розмірі 30000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року включно, грошове забезпечення за період з 19.05.2022 року по 18.07.2022 року включно;

- визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області № 263 о/с від 19.05.2022 року в частині не збереження за позивачем грошового забезпечення за період з 19.05.2022 року по 18.07.2022 року включно.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ТУ ССО в Хмельницькій області, починаючи з 24 лютого 2022 року, протиправно не виплачувало йому, як співробітнику, щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, а з 19.05.2022 року, з моменту призову у Збройні Сили України, взагалі не виплачувало йому грошове забезпечення. Вважає, що виплата винагороди не може залежати від наявності бюджетних асигнувань. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби судової охорони та ТУ ССО у Хмельницькій області відповідних коштів на її виплату. Оскільки бюджетні асигнування на виплату вказаної додаткової винагороди відповідачу як розпоряднику бюджетних коштів нижчого рівня не виділені, то управління позбавлене можливості й повноважень щодо здійснення таких виплат. Вважає безпідставними позовні вимоги щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн та вказує на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168" і наказу ДСА України від 31.10.2022 №396 "Про затвердження Порядку і умов виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану", які підлягають застосуванню з 24 лютого 2022 року та передбачають порядок та умови виплати додаткової винагороди.

Також зазначили, що позивач не є працівником і, відповідно, з 19 травня 2022 року не має права на отримання заробітної плати, оскільки на нього не поширюються норми, передбачені ст. 119 КЗпП.

У наданий судом строк позивач відповіді на відзив не подав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу з урахування поданих письмових заяв по суті справи та доказів, які містяться у справі.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 03 листопада 2022 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 17 листопада 2022 року провадження у справі зупинено до набрання чинності судового рішення Верховного Суду у зразковій справі № 260/3564/22.

Ухвалою від 17 жовтня 2023 року Хмельницький окружний адміністративний суд поновив провадження у справі.

16 листопада 2022 року на адресу суду надійшло клопотання від ТУ ССО у Хмельницькій області про залучення до участі у справі Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Державної судової адміністрації України та Службу судової охорони як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Клопотання мотивовані тим, що ці органи державної влади беруть участь у бюджетному процесі та вирішують, зокрема, питання про здійснення видатків на оплату праці працівників бюджетних установ.

Розглянувши подане клопотання, суд не вбачає підстав для їхнього задоволення, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли між позивачем і ТУ ССО у Хмельницькій області, на яке законом покладено обов`язок виплачувати позивачу грошове забезпечення як співробітнику цього територіального управління Служби судової охорони. Водночас відносини між ТУ ССО у Хмельницькій, Міністерством фінансів України і Кабінетом Міністрів України щодо надання бюджетних асигнувань, затвердження і виконання кошторису тощо за своєю правовою природою є бюджетними правовідносинами, які виникають між учасниками бюджетного процесу стосовно реалізації їхніх бюджетних повноважень (прав та обов`язків з управління бюджетними коштами), та які безпосередньо не стосуються спірних правовідносин і не впливають на виконання рішення суду за результатом розгляду цього спору.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач проходив службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Хмельницькій області. З 24 лютого 2022 року йому не виплачувалася щомісячна додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168.

18 травня 2022 року позивач був призваний у Збройні Сили Україи і відповідно до наказу Територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області № 263 о/с від 19.05.2022 року увільнений від виконання службових обов`язків із збереженням місця роботи та посади, без збереження грошового забезпечення з 19.05.2022.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, а також припинення виплати заробітної плати з 19.05.2022, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 161 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (частина перша); Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина друга); Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби (частина четверта); територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина шоста); фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома).

Згідно з частиною першою статті 165 Закону №1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У силу частини другої цієї статті грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони" від 03 квітня 2019 року №289 затверджені схеми посадових окладів, тарифних розрядів і коефіцієнтів за основними посадами і спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони та встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Наказом від 26 серпня 2020 року №384 Державна судова адміністрація України затвердила Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони (далі Порядок №384).

За змістом пунктів 4-7 Порядку №384 грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби); 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія); 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди; допомоги).

28 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" №168 (далі Постанова №168), в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

До додаткових видів грошового забезпечення Порядок № 384 відносить, зокрема, винагороди. Тому, встановлена Постановою №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони.

Отже, з 24 лютого 2022 року позивач, як співробітник Служби судової охорони, набув право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000,0 грн щомісячно, яка є складовою його грошового забезпечення. Виплату зазначених коштів відповідач не здійснював.

Велика Палата Верховного Суду визнала необґрунтованими посилання Територіального управління на те, що в затвердженому ДСА України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідному кошторисі Територіального управління видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою №168, не передбачались та не затверджувались, у зв`язку із чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс не дозволяє здійснити таку виплату, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.

При цьому відмова Територіального управління у виплаті додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право особи мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення Постанови №168 є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті.

Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Кечко проти України").

Зазначена позиція також узгоджується з висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007.

Відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

За результатами розгляду зразкової справи №260/3564/22, цю справу необхідно визнати типовою, тому відповідно до приписів частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення суд враховує правові висновки Верховного Суду.

Таким чином, бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області щодо ненарахування і невиплати позивачу з 24.02.2022 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є протиправною.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області № 263 о/с від 19.05.2022 року в частині не збереження за позивачем грошового забезпечення за період з 19.05.2022 року по 18.07.2022 року включно та періоду, по який має бути здійснено нарахування та виплата додаткової винагороди, суд враховує наступне.

За змістом статей 1, 3 Кодексу законів про працю України цей Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників. Даний нормативно-правовий акт містить загальні норми права про працю, які поширюються на трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Законом, який визначає систему та гарантії співробітників Служби судової охорони є Закон України "Про судоустрій і статус суддів", який в ст. 162-1 передбачає, що до працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не урегульовано питання призову співробітників Служби судової охорони на військову службу. Натомість, ці питання урегульовані ст.119 КЗпП України, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Так, відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Глава VII Закону № 2232-XII врегульовує особливості призову під час мобілізації. Громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами 3,4 статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України "Про освіту".

Відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин і до 19.07.2022) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Крім того, слід зазначити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022 р., внесено зміни у частині третій статті 119: слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінити словами "зберігаються місце роботи і посада".

Тобто, по 18.07.2022 р. включно за позивачем, у відповідності до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України у період, коли мали місце спірні правовідносини, поширювалися на позивача, і за ним, як за працівником, призваним на військову службу під час мобілізації мали зберігатися місце роботи, посада і середній заробіток.

За загальним правилом, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини, застосуванню підлягають положення законодавства, у даному випадку норми трудового законодавства, а саме ч.3 ст.119 КЗпП України.

Враховуючи зазначене, суд відхиляє як безпідставні твердження відповідача про те, що позивач не є працівником в розумінні КЗпП України і на нього не поширюються гарантії, визначені ч. 3 ст. 119 КЗпП України.

Лист Міністерства економіки України від 14.04.2022 № 4711-06/15175-03, на який посилається відповідач, не є нормативно-правовим актом, має інформаційний характер і не встановлює правових норм.

Отже, наказ Територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області № 263 о/с від 19.05.2022 року в частині не збереження за позивачем грошового забезпечення за період з 19.05.2022 року по 18.07.2022 року включно є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірність бездіяльності щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, за період з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2023 року, а також правомірність наказу Територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області № 263 о/с від 19.05.2022 року в частині не збереження за позивачем грошового забезпечення за період з 19.05.2022 року по 18.07.2022 року, тому позовну заяву необхідно задовольнити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди в розмірі 30000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року, грошового забезпечення за період з 19.05.2022 року по 18.07.2022 року.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : додаткову щомісячну винагороду в розмірі 30000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року включно, грошове забезпечення за період з 19.05.2022 року по 18.07.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Служби судової охорони у Хмельницькій області № 263 о/с від 19.05.2022 року в частині не збереження за позивачем грошового забезпечення за період з 19.05.2022 року по 18.07.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
Відповідач:Територіальне управління Служби судової охорони у Хмельницькій області (вул. Свободи, 36,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 43292507)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап