Справа № 554/10251/23
Суддя: Савченко Л. І.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/144/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Полтавській області, в якому прохав скасувати постанову серії ЕАТ № 7994924 від 22 жовтня 2023 року складену інспектором поліції діяльності № 1 (смт Машівка) відділу поліції № 3 (м. Карлівка) Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Підгірним О.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 , ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 22.10.2023 року о 22 год. 45 хв. його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.. Позивач вважає, що постанову серії ЕАТ № 7994924 винесено незаконно, упереджено та з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення. ОСОБА_1 зазначив, що 22.10.2023 р. повертався з с. Сахнівщина Машівського р-н. до м. Полтава на власному автомобілі ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 з легковим причепом ПП-2,8, д.н.з. НОМЕР_2 . Проїжджаючи по дорозі Т1712 через с. Селещена Машівського р-ну помітив, що у нього не працює передній боковий (правий) ліхтар габарит легкового причепу, щоб перевірити дану обставини звернув на майданчик біля магазину та зупинився на АДРЕСА_1 , чим завершив подальший рух. ОСОБА_1 вказує, що після того, як він завершив рух та вийшов з автомобіля, до нього під`їхали працівники поліції та вказали на відсутність включеного повороту на легковому причепі при зміні руху. ОСОБА_1 зазначає, що відразу усунув порушення, однак працівники поліції притягнули його до адміністративної відповідальності. Вважає, що ним було дотримано п.2.3 а ПДР України, оскільки перед початком руху він здійснив перевірку справності транспортного засобу. Крім того, позивач зазначає, що у постанові ЕАТ № 7994924 зазначено про адміністративне правопорушення п. 2.3 ПДР України, а саме , що він не був пристебнутий паском безпеки під час руху. ОСОБА_1 вказує, що під час руху був пристебнутий паском безпеки, а працівники поліції до нього підійшли вже коли він був ззовні автомобіля. Позивач вважає, що працівники поліції фізично не мали можливості бачити та фіксувати факт пристебнутості чи непристебнутості паском безпеки, бо вони рухалися позаду авто. ОСОБА_1 зазначає, що після власної зупинки, тобто закінчення процесу руху на дорозі, він уже не є учасником дорожнього руху, згідно п. 1.10 ПДР. Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3 ПДР позивач вказує, що транспортний засіб ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахований страховим полісом 214444701 ПРАТ «Арсенал Срахування», транспортний легковий причіп ПП 2,8, д.н.з. НОМЕР_2 , застраховано страховим полісом 214444784 ПРАТ « «Арсенал Страхування». Відповідні страхові поліси були в наявності та на місці пред`явлено візуально, як у фізичному стані, так і через застосунок «Дія», тому порушення п. 2.3 ПДР вважає безпідставним. ОСОБА_1 зазначає, що при складанні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР інспектором патрульної поліції було порушено ст. 251 КУпАП.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 01 листопада 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

14 листопада 2023 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшов відзив Управління патрульної поліції в Полтавській області на адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначено, що 22.10.2023 р. о 22:45 по вул. Миру в с. Селещина Полтавської області водій буксирував причіп ПП 2,8 д.н.з. НОМЕР_3 , повертаючи праворуч не ввімкнув повороту відповідного напрямку, був не пристебнутий паском безпеки . В процесі розгляду справи у водія було виявлено відсутність полісу обов`язкового страхування. Відтак, позивач порушив вимоги п. 2.3.в, п.9.22б ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП. В подальшому інспектором СПД № 1 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Підгірним О.С. було роз`яснено водію права та обов`язки та винесено постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП серії ЕАТ № 7994924 від 22.10.2023 р. У відзиві вказано, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення , оскільки позивач дійсно порушив правила ПДР, що підтверджується відеозаписами з бодікамери поліцейського.

Судом на підставі ст.229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2023 року інспектором СПД № 1 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Підгірним О.С. ухвалено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7994924 про те, що ОСОБА_1 22.10.2023 року о 22 год. 45 хв. в с. Селещина по вул. Миру,18, керуючи авто, буксирував причіп ПП 2.8 д.н.з. НОМЕР_3 , повертаючи праворуч не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, був не пристебнутий паском безпеки та відсутній поліс страхування, чим порушив п. 2.3в ПДР, чим порушив ч.5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, п.9.2.б ПДР порушення попереджувальних сигналів при зміні руху - ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.10).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі -ПДР).

За пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.3.в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.8.д. ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

За приписами пп. "ґ"п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Згідно з пп. "а" п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Виходячи з викладеного, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.10).

Позивач зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, під час руху паском безпеки був пристебнутий, ним було виявлено не працюючий показчик правого повороту на причепі, у зв`язку з чим він зупинився та на місці усунув вказаний недолік , а страховий поліс був в наявності як у фізичному стані, так і в за стосунку «Дія » .

У відповідності із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 - 5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Щодо позиції позивача, суд зазначає, що вина у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.5 ст.121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, може бути виражена як у формі умислу, так і у формі необережності, а адміністративне стягнення за ч.5 ст.121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП накладається, серед іншого, саме за те, що останній, повертаючи праворуч не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, був не пристебнутий паском безпеки та відсутністю полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З боді-камери поліцейського вбачається, що фіксування події відбулося після зупинки транспортного засобу, на відео не зафіксовано рух транспортного засобу , те, що ОСОБА_1 під час руху не ввімкнув покажчик правого повороту та не був пристебнутий паском безпеки .

Разом з тим, поліцейський мав обґрунтовані підстави зупинити автомобіль позивача і, оскільки він дійшов висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то, відповідно, правомірно вимагав в позивача пред`явити документи, що посвідчують право керування, реєстраційний документ на транспортний засіб та договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Те, що позивач не погоджується з поставленими йому в провину порушеннями ПДР, не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції щодо перевірки документів.

З відеозапису з нагрудної камери, наданого відповідачем, встановлено, що поліцейським зазначено причину зупинки транспортного засобу під керуванням позивача. Крім того, на цьому відеозаписі зафіксовано розмову з позивачем, в якій на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач не надав поліцейському поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причіп та зазначив, що поліс наявний, однак при собі відсутній, в застосунку на телефоні теж його не пред`явив.

Будь-яких доказів наявності у позивача поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причіп під час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності останнім не надано.

Тобто, відеофіксація, яка міститься в матеріалах справи, містить дані, на підставі яких можливо встановити обставини допущеного позивачем лише порушення пп. "ґ"п. 2.1 ПДР, за яке передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому вказаний доказ є належним та допустимим в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

На місці події поліцейський за участі позивача провів розгляд справи про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст.ст. 278,279 КУпАП, та виніс оскаржувану постанову, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Суд вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки досліджені докази свідчать про наявність події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, належних та допустимих доказів наявності події та складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем не надано.

Судом враховується практика ЄСПЛ, яка визначає, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вище наведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності,суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, тому в цій частині постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині закриттю

В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Отже, не вбачаються підстави для скасування Постанови серії ЕАТ № 7994924 від 22.10.2023 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП .

Поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови було застосовано положення ч. 2 ст. 36 КУпАП та адмінстягнення накладено на позивача за приписами цієї норми права в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.2 ст.122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідачем не доведено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, однак є доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП за яке передбачено адміністративну відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.)

Таким чином, позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині та зміну заходу стягнення на штраф у сумі 425 грн., в межах санкції ч.1 ст. 126 КУпАП.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що позов ОСОБА_1 задоволено частково ( у розмірі 1/3 частки) та дотримуючись вимог ст.139 КАС України, суд стягує на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 357, 86 грн, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області .

Керуючись ст.ст.5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 121, 132, 139, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення з адовольнити частково.

Постанову серії ЕАТ № 7994924 від 22.10.2023 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 , ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині скасування постанови серії ЕАТ № 7994924 від 22.10.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - відмовити.

Змінити захід стягнення з ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 5 ст.121, ч. 2 ст.122 КУпАП України, та накласти штраф за ч.1 ст. 126 КУпАП в межах, передбачених санкцією статті в сумі 425 грн.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 357, 86 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 , РНКППО НОМЕР_4 .

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області, місце знаходження: Полтавська область, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В.

Суддя Л.І.Савченко