Справа № 200/1802/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року справа №200/1802/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Доценко Марини Іванівни на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року (повне судове рішення складено 08 серпня 2023 року) у справі № 200/1802/23 (суддя в І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про

визнання протиправною бездіяльності щодо відмови оформлення подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

зобов`язання з урахуванням Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» зарахувати до вислугу років на пільгових умовах періоди проходження служби: з 01.07.1994 по 17.07.2005 та з 17.11.2008 по 26.07.2011 року, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця за вказаний період; з 07.04.2014 до 30.04.2015, з один місяць служби за три місяці;

зобов`язання відповідно п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» оформити подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що він з 24.07.2000 по 25.03.2011 проходив службу в різних міських відділах ГУМВС України в Донецькій області. Час проходження служби, на думку позивача, обчислюється на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

На виконання рішення Донецького окружного суду Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» підготовано матеріали для призначення мені пенсії за вислугу років та спрямовано до Департаменту персоналу МВС України, для оформлення необхідних матеріалів та спрямування їх до органів ПФУ. Позивач отримав відповідь, в якій відмовлено у оформленні подання на пенсію за вислугу років на направленні його до органів ПФУ, оскільки він не має права на пенсію за вислугу років на умовах, визначених Законом № 2262-ХII, тому у відповідача відсутні законодавчі підстави для вчинення таких дій.

Позивач вважає, що відповідач діяв з порушенням діючого законодавства, неправомірно відмовляючи йому в оформленні подання та направленні необхідних документів для призначення пенсії, у зв`язку із чим звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В ньому зазначено, що календарна вислуга років позивача на момент звільнення з органів внутрішніх справ складає 19 років 04 місяці 19 днів, що відповідно до вимог законодавства не надає право позивачу на пенсію відповідно до Закону України №2262.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 .

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 позивач:

17.11.2008 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України (наказ №519 о/с від 29.11.2008);

30.04.2015 звільнений з органів внутрішніх справ України (наказ №136 о/с від 29.04.2015).

Відповідно до довідки від 16.05.2017 №1408/12/01-2017, позивач в період з 07.04.2014 по 30.04.2015 був зарахований до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 29.04.2015 №136о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 20.03.2019 №6о/с лк внесено зміни до наказів від 29.04.2015 №136о/с в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 . Вважати вислугу років на 30 квітня 2015 у календарному обчисленні - 19 років 04 місяці 19 днів, у пільговому обчисленні - 27 років 03 місяці 07 днів, для виплати одноразової грошової допомоги 06 років 05 місяців 14 днів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 200/16258/21 визнано протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» щодо відмови в оформленні і направленні до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України матеріалів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч.1 ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Зобов`язано Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» оформити та направити до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України матеріали для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Листом відповідача від 09.03.2023 за результатом розгляду заяви позивачу повідомлено, що він не має права на пенсію за вислугою років на умовах, визначених законом, та для оформлення подання на пенсію за вислугою років і направлення його до органів Пенсійного фонду України законодавчі підстави у МВС відсутні.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надані пояснення, в яких зазначено, що відповідно до копії розрахунку вислуги років період проходження служби позивача з 01.07.1994 до 17.07.2005 враховано до його пільгової вислуги років із розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Щодо періоду з 17.11.2008 до 26.07.2011 зазначили, що позивач з 17.11.2008 до 21.10.2009 обіймав посаду заступника начальника відділу - начальник сектору розкриття злочинів проти особи відділу карного розшуку Краматорського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області, у зв`язку із чим, цей період враховано до його пільгової вислуги років із розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Вказали, що із розрахунку вислуги років та довідки від 01.08.2023 № 267 вбачається, що позивач у період з 21.10.2009 до 27.06.2011, обіймав посади першого заступника начальника міськвідділу-начальника кримінальної міліції та начальника районного відділу.

Вказали, що проходження служби на зазначених посадах не створюють умов для зарахування особі пільгової вислуги років із розрахунку один місяць служби за півтора місяці, а відтак, позивачу не зараховано до його пільговий вислуги років зазначений період.

Щодо зарахування позивачу періоду служби на пільгових умовах з 07.04.2014 до 30.04.2015 з розрахунку один місяць служби за три місяці зазначили про те, що час проходження служби, протягом якого він брав безпосередню участь в антитерористичній операції також було зараховано до пільгової вислуги із розрахунку один місяць служби за три місяці, про що також свідчить розрахунок вислуги років.

Зазначили, що підпунктом "а" п. 3 Порядку № 393 визначено, що до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абзаці першому п. 1 цього Порядку, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Додатково пояснили, що до пільгової вислуги років не зараховуються періоди перебування у відпустках та на лікарняних, адже, перебуваючи поза межами служби, позивач не брав участі в Антитерористичній операції. Поняття "залучення до сил та засобів" та "брати участь" ("перебування") не є тотожними.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В період проходження служби позивачем діяла постанова КМУ № 1497 від 16.11.2001 року "Про внесення доповнення до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393" та наказ МВС України № 361 від 29.07.2008 "Про затвердження Переліку посад працівників підрозділів карного розшуку органів внутрішніх справ», за якими до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 ( 393-92-п ) "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано, зокрема, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі також - Порядок № 3-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із вищезазначеним Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 Порядку № 3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Зважаючи на викладене, суд звертає увагу, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення їм пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії та встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу Пенсійного фонду України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 537/1980/16-а.

На виконання пунктів 31, 32, 33 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2015 року № 878, та з метою забезпечення своєчасного та якісного обслуговування пенсіонерів системи органів внутрішніх справ безпосередньо за місцем їх проживання відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.09.2018 № 787 "Про організаційно-штатні зміни у МВС" при ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області" з 01 лютого 2019 року розпочав свою роботу сектор із соціально-гуманітарних питань.

Сектор у взаємодії з управлінням координації пенсійних та соціально-гуманітарних питань Департаменту персоналу МВС України організовують роботу з оформлення документів для призначенням (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства.

До функцій сектору належить, зокрема надання до уповноваженого структурного підрозділу МВС України матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсій пенсіонерам ОВС, особам, що мають право отримувати пенсію, документів, які є підставою для отримання пільг тощо.

Відповідно до статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 12 вказаного Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Як зазначалось вище, позивач 30.04.2015 звільнений з органів внутрішніх справ України (наказ №136 о/с від 29.04.2015).

Отже, згідно з п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262 для призначення йому пенсії за вислугу років він повинен мати мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив наступне.

Згідно з підпунктом "а" пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Таким чином, редакція підпункту "а" пункту 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких конкретизовано, що зарахування строку участі в АТО на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція підпункту "а" п.3 Порядку № 393.

При цьому, на підставі пункту 2-1 Порядку № 393 (постанову доповнено пунктом 2-1 згідно з Постановою КМ № 119 від 16.02.2022) для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Таким чином, пункт 3 Порядку № 393 для призначення пенсії не застосовується.

Підсумовуючи, місцевий суд зазначив, що Законом № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

При цьому Порядок № 393 (пункт 2-1) передбачає обчислення календарної вислуги років за пунктами 1 і 2 цієї постанови, тобто без пільгового врахування.

За приписами статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Порядок № 393 зазнав змін щодо обчислення календарної вислуги років, зокрема, Порядком № 393 визначено обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ і цей Порядок встановлює пільгове обчислення вислуги років тільки для визначення розміру пенсії.

Тому відсутні підстави для врахування позивачу в пільговому обчисленні до календарної вислуги років.

Отже, календарна вислуга років на день звільнення позивача 19 років 04 місяців 19 днів не надає йому право на призначення пенсії відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Таким чином у позивача відсутня необхідна календарна вислуга років 22 календарних років і більше.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 20.03.2019 №6о/с лк внесено зміни до наказів від 29.04.2015 №136о/с в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 . Вважати вислугу років на 30 квітня 2015 у календарному обчисленні - 19 років 04 місяці 19 днів, у пільговому обчисленні - 27 років 03 місяці 07 днів, для виплати одноразової грошової допомоги 06 років 05 місяців 14 днів.

Заперечуючи проти позову, відповідач та третя особа зауважують, що календарна вислуга років позивача на момент звільнення з органів внутрішніх справ складає 19 років 04 місяці 19 днів, що відповідно до вимог законодавства не надає право позивачу на пенсію відповідно до Закону України №2262, яким для позивача встановлена необхідність мати не менше 22 років календарної вислуги років.

В той же час, судом першої інстанції не враховані фактичні обставини цієї справи, з яких вбачається наступне.

25.08.2021 позивач звернувся до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області» щодо підготовки необхідних документів та направлення їх до Департаменту персоналу МВС України для подання до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення йому пенсії за вислугу років.

Листом за № Л-1990/1 від 07.09.2021 Відповідачем була надана відповідь щодо відмови в оформленні та надання необхідних документів Позивача до Департаменту персоналу МВС України, у зв`язку із відсутністю у останнього календарної вислуги років, необхідної для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХII.

Тоді, 16.11.2021 позивач звернувся із позовною заявою до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 200/16258/21 визнано протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» щодо відмови в оформленні і направленні до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України матеріалів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч.1 ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Зобов`язано Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» оформити та направити до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України матеріали для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Листом відповідача від 09.03.2023 за результатом розгляду заяви позивачу повідомлено, що він не має права на пенсію за вислугою років на умовах, визначених законом, та для оформлення подання на пенсію за вислугою років і направлення його до органів Пенсійного фонду України законодавчі підстави у МВС відсутні.

Мотивом слугувало те, що календарна вислуга років позивача на момент звільнення з органів внутрішніх справ складає 19 років 04 місяці 19 днів, що відповідно до вимог законодавства не надає право позивачу на пенсію відповідно до Закону України №2262, яким для позивача встановлена необхідність мати не менше 22 років календарної вислуги років.

Апеляційний суд зауважує, що як на час звільнення, так і на час звернення позивача із заявою щодо підготовки необхідних документів та направлення їх до Департаменту персоналу МВС України для подання до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення йому пенсії за вислугу років, діяла редакція пункту 3 Порядку № 393, яким було передбачено застосування вислуги років в пільгових розмірах для призначення пенсії, а не для визначення розміру пенсії.

Пільгова вислуга років позивача не заперечується відповідачем і складає більше 22 років.

Саме з цих підстав позов ОСОБА_1 було задоволено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 200/16258/21, а Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» було зобов`язано оформити та направити до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України матеріали для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

При цьому рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 200/16258/21 відповідало усталеній судовій практиці Верховного Суду у подібних спорах.

Зокрема, вирішуючи справу №805/3923/18-а, Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 дійшов наступного висновку: «основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку». При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17. Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 200/16258/21 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» підготувала матеріали для призначення позивачу пенсії за вислугу років та спрямувала до Департаменту персоналу МВС України, для оформлення необхідних матеріалів та спрямування їх до органів ПФУ.

Однак, відповідач в нинішній справі Листом від 09.03.2023 за результатом розгляду таких матеріалів повідомив, що позивач не має права на пенсію за вислугою років на умовах, визначених законом, та для оформлення подання на пенсію за вислугою років і направлення його до органів Пенсійного фонду України законодавчі підстави у МВС відсутні.

Проте, такі дії відповідача визнаються апеляційним судом протиправними, з огляду на наступне.

Як на час звільнення, так і на час звернення позивача із заявою щодо підготовки необхідних документів та направлення їх до Департаменту персоналу МВС України для подання до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення йому пенсії за вислугу років, діяла редакція пункту 3 Порядку № 393, яким було передбачено застосування вислуги років в пільгових розмірах для призначення пенсії, а не для визначення розміру пенсії.

Отже, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на це, не впливає на регулювання спірних правовідносин той факт, що Порядок № 393 зазнав змін щодо обчислення календарної вислуги років, зокрема, Порядком № 393 визначено обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ і цей Порядок встановлює пільгове обчислення вислуги років тільки для визначення розміру пенсії.

Відтак, такі позовні вимоги як

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови оформлення подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України відповідно п. «а» ч. 1 ст. 12 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» оформити подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років, -

підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зарахування до вислугу років на пільгових умовах періоди проходження служби: з 01.07.1994 по 17.07.2005 та з 17.11.2008 по 26.07.2011 року, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця за вказаний період; з 07.04.2014 до 30.04.2015, з один місяць служби за три місяці, суд першої інстанції зазначив про наступне.

Як вбачається з додаткових пояснень відповідача та розрахунку період служби з 01.07.1994 до 17.07.2005, 17.11.2008 по 21.10.2009 враховано до пільгової вислуги років позивача із розрахунку один місяць служби за півтора місяці; період служби з 07.04.2014 до 30.04.2015 враховано до пільгової вислуги років позивача із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Щодо періоду служби позивача з 21.10.2009 по 26.07.2011, позивачем не надано доказів оскарження наказу ГУ МВС у Донецькій області від 20.03.2019 №6 о/с лк та розрахунку вислуги років для призначення пенсії Ліквідаційної комісії ГУ МВС у Донецькій області від 23.02.2023.

Тому місцевий суд вважав, що позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі не міститься доводів на спростування позиції відповідача та висновків суду з цього приводу.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, в цій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду - частковому скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Доценко Марини Іванівни - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року у справі № 200/1802/23 - скасувати частково.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови оформлення подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України відповідно п. «а» ч. 1 ст. 12 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» в редакції на час звільнення ОСОБА_1 , оформити подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року у справі № 200/1802/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 21 листопада 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук