Справа № 120/17091/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

20 листопада 2023 р. Справа № 120/17091/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оскарження рішення та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за вимогами якої позивач просить суд: "розібратись в його справі та стягнути з відповідача 2000 грн. моральної шкоди".

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви, яка по формі та змісту має відповідати вимогам, передбаченим статтями 160, 161 КАС України.

Так згідно ч. 1 ст. 160 КАС України у позовні заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування.

Зокрема пунктами 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зміст позову складають два елемента - підстава та предмет позову. Підставою адміністративного позову є юридичні факти, на яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідача, тобто юридичні факти, з наявністю або відсутністю яких закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Зазначення підстави позову сприяє встановленню спірних правовідносин та можливості прийняття справи до провадження суду. Предметом позову є та конкретна матеріально-правова вимога до відповідача, яка випливає із спірного матеріального публічно-правового відношення та з приводу якої адміністративний суд має прийняти рішення.

При цьому необхідно врахувати, що способи захисту порушених прав фізичної та юридичної особи у сфері публічно-правових відносин визначаються статтею 5 КАС України.

Так, згідно із частиною першою вказаної статті кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання протиправними дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії.

Так, за змістом позовних вимог позивач просить суд: "розібратись у його справі і стягнути з відповідача 2000 грн. моральної шкоди".

Тобто, зазначене формулювання позовних вимог не відповідає визначеному у п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України способу захисту порушених прав особи. Позивачем не зазначено, що конкретно він оскаржує, які дії/бездіяльність чи рішення відповідача він вважає протиправними та що слід зобов`язати суб`єкта владних повноважень здійснити для відновлення порушеного його права.

При цьому зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Отже, предмет судового розгляду (зміст позовних вимог), який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим.

Крім того варто зазначити, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Відтак, позивачеві необхідно привести позовну заяву по формі і змісту у відповідності до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України та ст. 5 КАС України, а саме конкретизувати позовні вимоги та визначитись із предметом оскарження та, як наслідок, - належним способом захисту порушених прав.

При цьому позивачу слід враховувати, що для звернення до суду із позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, крім оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій, статтею 287 КАС України визначено спеціальний строк, що становить 10 днів, та обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, у разі заявлення позивачем позовних вимог, щодо яких закінчився визначений 10-ти денний строк на оскарження, то позивачу необхідно подати належним чином обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав, що можуть свідчити про поважність пропуску такого строку з підтверджуючими відповідні обставини доказами.

2. Крім того, для того, щоб позовна заява по змісту відповідала вимогам п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в ній обов`язково має бути зазначення обґрунтування (нормативно-правове та фактичне) заявлених позовних вимог.

Поряд із тим, суд зазначає, що особа повинна якнайперше зазначити у позовній заяві суть її порушеного права, яке спричинив суб`єкт владних повноважень (відповідач), для чого і має навести відповідне обґрунтування свого позову із зазначенням доказів, які підтверджують наявне, на думку позивача, порушення.

Втім, суд вказує, що позовна заява не містить належного викладу обставин, за яких позивач вважає, що відбулось порушення з боку відповідача його прав та інтересів. також позовна заява не містить жодного викладу нормативно-правового обґрунтування як і не вказано те, в чому саме полягає протиправність дій/бездіяльності/рішення відповідача і які законодавчі акти та норми порушено відповідачем у межах спірних правовідносин.

Саме лише посилання на факт отримання постанови відповідача не може слугувати підставою обґрунтованості заявлених вимог.

Тобто, позивачу слід навести обґрунтування своїх вимог з посиланням на виклад обставин та законодавчі акти які, на думку позивача, не були дотримані відповідачем та призвели до порушення законних прав та інтересів позивача.

Таким чином у порядку усунення 1 та 2 недоліку позовної заяви позивачу необхідно подати до суду позовну заяву в новій редакції, в якій конкретизувати позовні вимоги із зазначенням предмету оскарження, а також визначитися із належним способом захисту порушених прав, навести обґрунтування своїх вимог з посиланням на виклад обставин та законодавчих актів які, на думку позивача, не були дотримані відповідачем та призвели до порушення законних прав та інтересів позивача.

3. Згідно п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Окрім того, відповідно до п.4 Постанову Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 позивач повинен зазначити у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Отже, в позовній заяві має бути визначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача заподіяно її позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути визначено позивачем залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, на наявність яких він посилається у позові. Зокрема, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Так, суд зазначає, що заявляючи вимогу про відшкодування відповідачем моральної шкоди в сумі 2000 гривен, позивачем не наведено обґрунтований розрахунок цієї суми та не надано доказів на підтвердження її розміру, що є порушенням п. 3 ч. 5 статті 160 КАС України.

З урахуванням викладеного, з метою усунення вказаного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати суду обґрунтований розрахунок суми заявленої до відшкодування шкоди, а також надати докази на підтвердження її розміру.

4. Відповідно до частин 2, 4, 5 статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади (за наявності), особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Водночас, додані позивачем до позовної заяви копії документів у примірнику для суду та для направлення відповідачу не є завіреними.

Висновок щодо обов`язку належного засвідчення копії документів узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в ухвалах від 13.01.2021 по справі № 280/3414/19, від 11.02.2021 по справі № 500/1525/20, від 23.02.2021 по справі № 9901/33/21 та інші.

Отже, в порядку усунення даного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати належним чином засвідчені копії документів, які подані разом із позовною заявою.

5. Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, яка кореспондується із положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, аналіз наведених норм вказує, що КАС України покладає на позивача обов`язок додати до позовної заяви всі докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Також суд звертає увагу позивача, що згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 87 цього Кодексу.

Відтак, після визначення позивачем зі змістом позовних вимог та способом захисту порушеного права, останньому необхідно надати суду усі докази на яких ґрунтуються його позовні вимоги та які підтверджують обставини справи.

Тобто, позивач вказуючи на протиправність дій/бездіяльності/рішення відповідача при зверненні до суду має підтвердити свою позицію відповідними письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оскарження рішення та стягнення моральної шкоди, - залишити без руху.

Встановити позивачу 5-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович