Справа № 160/18852/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Хоменко А.С., представника відповідача Блохіна О.С., представників третьої особи Гетьманенко О.П., Цешинської А.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Донецькій області
про визнання протиправними, скасування наказів, стягнення грошового забезпечення,
27.07.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 401 о/с від 20.06.2023 року по особовому складу в частині що стосується переміщення капітана поліції ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на посаду старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції, звільнено з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції з 21 червня 2023 року;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 458 о/с від 14.07.2023 року по особовому складу в частині що стосується переведення капітана поліції ОСОБА_1 (0046854) старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, яке є різницею за час виконання роботи на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції з 21.06.2023 року по 17.07.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач, проходить службу в Головному управлінні національної поліції в Донецькій області у званні капітана поліції. До 21.06.2023 року позивач проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції. 20.06.2023 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області було винесено наказ № 401 о/с по особовому складу, яким позивача по справі переміщено на посаду старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції, звільнено з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції, з 21 червня 2023 року. З вказаним наказом позивача ознайомили під підпис у приміщення відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції 22.06.2023 року (що підтверджується письмовими поясненнями позивача наданими адвокату). Свій наказ відповідач аргументував ч.ч. 1, 8 ст. 65 Закону України «Про національну поліцію», ч. 1 ст. З Закону України: «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». При цьому, позивач вказав, що будь-яких підстав для звільнення позивача з посади (старшого оперуповноваженого) та призначення його на нижчу посаду (старшого інспектора-чергового) не було, згоди на призначення на нижчу посаду та в іншу місцевість він не надавав, дисциплінарних стягнень, які б мали наслідком його переміщення по службі також не було, тому, на нашу думку, наказ № 401 c/o від 20.06.2023 року в частині переміщення позивача на нову посаду та його звільнення із займаної посади є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Окрім того 14.07.2023 року відповідачем було винесено наказ № 458 о/с по особовому складу, яким позивача по справі переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 17 липня 2023 року. Свій наказ відповідач аргументував ч.ч. 1, 7, 8 ст. 65 Закону України «Про національну поліцію», при цьому , що будь-яких підстав для переведення позивача в іншу місцевість не було, згоди на його переведення в іншу місцевість він не надавав, дисциплінарних стягнень, які б мали наслідком; його переведення також не було, тому на нашу думку, наказ № 458 о/с від 14.07.2023 року в частині переведення позивача по справі є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
01.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позов без руху, через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено пропуск позивачем 15 денного строку для звернення до суду, встановленого Дисциплінарним статутом Національної поліції України.
17.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Донецькій області.
22.08.2023 року від Головного управління Національної поліції в Донецькій області надійшли пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що позивач проходить службу в поліції, є поліцейським, тобто особою, наділеною в силу приписів Закону № 580-VIII певним колом обов`язків. Він у встановленому порядку склав Присягу, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському народові, тобто свідомо взяв на себе обов`язок безперервно бути готовим стати на захист прав і свобод людини на всій території України, призначення позивача на посаду старшого інспектора чергового чергової частини відділення поліції № 2 Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області було зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне надання поліцейських послуг під час дії воєнного стану на території Донецької області. Таким чином, його переведення слугувало не тільки цілям, поставленим керівництвом держави перед Національною поліцією України, не тільки необхідністю виконання завдань поліції, передбачених Законом № 580-VIII, а й мало на меті забезпечення дотримання прав і свобод людей, гарантованих їм Конституцією України, отже не може бути визнаним неефективним, або таким, що не відповідає інтересам служби. Позивачем не оскаржується передбачене Законом № 580-VIII право керівників Головних управлінь видавати накази зі спірних питань, також відсутній спір щодо форми та способу видання таких наказів. З огляду на вказане, третя особа просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
29.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволені клопотання відповідача та третьої особи та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.
14.09.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання відповідача та продовжено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.
14.09.2023 року від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що 20.06.2023 року наказом №401 о/с позивача переміщено на посаду старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції, при цьому його звільнено з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції з 21 червня 2023 року. Підставою для переведення позивача та видання спірного наказу стало подання про переміщення поліцейських для подальшого проходження служби від 20.06.2023 підписане т.в.о. заступника начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у цей же день начальником Головного правління Національної поліції в Дніпропетровській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_3 надана письмова вказівка начальнику управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковнику поліції ОСОБА_4 підготувати відповідний наказ. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.06.2023 № 401 о/с відповідно до частини 1, 7 та 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» позивач переведений для подальшого проходження служби до відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції, що є рівнозначною посадою з посадою старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції, з якої позивача було звільнено. Крім цього, 13.07.2023 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов лист Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.07.2023 № 1743/01/12-2023, де було заначено, що у період воєнного стану в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області виник некомплект вакантних посад поліцейських, який складає 1475 одиниць (32,7%), зокрема в підрозділах превентивної діяльності 422 одиниці (35,7 %), слідства - 186 одиниць (28,8%) та кримінальної поліції - 254 одиниці (23,7%), цим самим збільшуючи навантаження на поліцейських майже на третину, що дається в знаки при забезпечення виконання ними своїх службових обов`язків. Одночасно у вищевказаному листі було зазначено, що з початку контрнаступальних дій сил оборони України, поступово звільняється тимчасово окупована територія Донецької області, а тому з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України виникає нагальна потреба в додатковому залучені поліцейських для виконання відповідних завдань та комплектуванні вакантних посад. 14.07.2023 начальником управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковником поліції ОСОБА_4 на підставі рапорту начальника Синельниківського РУП ГУНП полковника поліції ОСОБА_5 від 14.07.2023, у якому запропоновано перевести, зокрема, старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області була підготовлена доповідна записка на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області генерала поліції третього рангу ОСОБА_3 про те, що на підставі листа Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.07.2023 № 1743/01/12-2023 з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України, доповідалось про відібрання відповідних кандидатів для подальшого проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області. У цей же день (14.07.2023) начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_3 надана письмова вказівка начальнику управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковнику поліції ОСОБА_4 підготувати відповідний наказ. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 № 458 о/с (зі змінами внесеними наказом ГУНП від 17.07.2023 №463 о/с) відповідно до частини 1,7 та 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» позивач переведений для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, звільнивши останнього з посади старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. У подальшому наказом ГУНП в Донецькій області від 17.07.2023 №298 о/с, що є похідним у процедурі переведення від наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 14.07.2023 № 458 о/с (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 17.07.2023 № 463 о/с), відповідно до частин 1, 7 та 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію позивача на підставі його рапорту від 17.07.2023 та подання від 17.07.2023 призначено на посаду старшим інспектором-черговим чергової частини відділення поліції № 2 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області, що є рівнозначною посадою. Таким чином, підставою для переведення позивача та видання відповідних наказів, у тому числі спірного є доповідна записка від 14.07.2023 року №20/2821, лист ГУНП в Донецькій області від 12.07.2023 року №1743/01/12-2023, рапорт позивача від 17.07.2023 року та подання про призначення на посаду від 17.07.2023 року. Відповідач зазначає, що спірне переміщення відбулося на підставі та в межах передбаченими чинним законодавством. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
21.09.2023 року у підготовче судове засідання особи, які беруть участь у розгляді справи належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились, у зв`язку з чим судом постановлено продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та відкласти підготовче судове засідання.
11.10.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що посилання відповідача на рішення Верховного Суду є подібним але не є тотожним у спірних правовідносинах.
17.10.2023 року у підготовчому судовому засіданні закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
09.11.2023 року у судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивач просив задовольнити позовні вимоги, при цьому посилаючись на доводи наведені у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні під час розгляду справи по суті просив відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву.
Представники третьої особи у судовому засіданні під час розгляду справи по суті просили відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на доводи наведені у письмових поясненнях.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області.
До 21.06.2023 року ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції.
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.06.2023 року №401 о/с «По особовому складу» відповідно до частин першої та восьмої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» переміщено капітана поліції ОСОБА_1 (0046854) на посаду старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №2 Синельниківського районного управління поліції (посадовий оклад 2500 гривень, надбавка за специфічні умови проходження служби 45%) звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції, з 21 червня 2023 року.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 року №458 о/с «По особовому складу» відповідно до частин 1, 7 та 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 17 липня 2023 року капітана поліції ОСОБА_1 (0046854), звільнивши з посади старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №2 Синельниківського районного управління поліції. Підстава доповідна записка від 14 липня 2023 року №20/2821 та лист ГУНП в Донецькій області від 12 липня 2023 року №1743/01/12-2023.
Позивач вважає накази відповідача № 401 о/с від 20.06.2023 року по особовому складу в частині що стосується переміщення капітана поліції ОСОБА_1 (0046854) на посаду старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції, звільнено з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції з 21 червня 2023 року та № 458 о/с від 14.07.2023 року по особовому складу в частині що стосується переведення капітана поліції ОСОБА_1 (0046854) старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина 3 статті 11 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Частинами 3, 4 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до норм частини першої статті 60 Закону України «Про Національну поліцію», відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Згідно статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщення поліцейських здійснюється: 1) на вищу посаду - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону; 3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону; 4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження.

Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної відповідальності, а також поліцейських, які мають діюче дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», передбачено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліцій нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Згідно з ч. 7 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

За приписами ч. 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Відповідно до ч.9 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

Зі змісту Закону України «Про Національну поліцію» переміщення поліцейського на рівнозначну посаду в поліції з метою забезпечення більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, можливе за умови, якщо спеціальне звання за займаною ним посадою відповідає спеціальному званню посади, на яку він переміщується.

Згідно ч. 2 ст. 80 Закону України «Про Національну поліцію» граничні спеціальні звання молодшого, середнього складу поліції за штатними посадами встановлюються керівником поліції.

Судом встановлено, що на день прийняття оскаржуваного наказу №401 о/с від 20.06.2023 позивач перебував на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції.

Спірним наказом позивача переведено на посаду капітана поліції, старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №2 Синельниківського районного управління поліції.

В подальшому оскаржуваним наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №458 о/с від 14.07.2023 позивача було переведено до Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Відповідачем зазначено, що наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023 №298 о/с позивача на підставі подання про призначення на посаду від 17.07.2023 призначено на посаду старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №2 Волноваського районного відділу поліції ГУ НП в Донецькій області.

При цьому, суд враховує, що відповідно до Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань, затвердженого наказу Національної поліції України від 04.12.2015 №142 за посадою «старший оперуповноважений», «старший дільничний офіцер поліції» передбачено граничне спеціальне звання «капітан поліції», тобто вказані посади є рівнозначними.

Відповідно до приписів статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року №1235, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 року за № 1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).

Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.

За змістом п. 2 розділу ІІІ Порядку № 1235, підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (п. 3 розділу ІІІ Порядку № 1235).

Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Суд зазначає, що Закон України «Про Національну поліцію» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, а відтак у даному спорі мають пріоритет застосування норми спеціального законодавства.

Отже, в даному випадку основним та ключовим моментом на думку суду є те, що поліцейський може бути переведений на рівнозначну посаду в будь-яке управління Національної поліції України, а саме туди де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу, зокрема на період введення в Україні воєнного стану та 60 днів після цього (п. 2 розділу ІІ Закону №2123-ІХ).

З матеріалів справи вбачається, що окрім подання про переміщення поліцейських для подальшого проходження служби на підставі частин 1, 8 ст. 65 Закону України «Про національну поліцію», Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області отримано лист Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.07.2023 №1743/01/12-2023. У вказаному листі зазначено, що у період воєнного стану в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області виник некомплект вакантних посад поліцейських, який складає 1475 одиниць (32,7%),зокрема в підрозділах превентивної діяльності 422 одиниці (35,7%), слідства -186 одиниць (28,8%) та кримінальної поліції -254 одиниці (23,7%), цим самим збільшуючи навантаження поліцейських майже на третину, що дається в знаки при забезпеченні виконання ними своїх службових обов`язків.

У листі також зазначено, що з початку контрнаступальних дій сил оборони України, поступово звільняється тимчасово окупована територія Донецької області, а тому з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України виникає нагальна потреба в додатковому залучені поліцейських для виконання відповідних завдань та комплектуванні вакантних посад, у зв`язку з чим Головне управління Національної поліції в Донецькій області просило розглянути питання щодо переведення для подальшого проходження служби підпорядкованих Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області поліцейських в їх розпорядження у кількості, що дозволить зменшити зазначений вище некомплект органу поліції хоча б на 5%.

14.07.2023 на підставі рапорту начальника Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 14.07.2023, в якому було запропоновано перевести, зокрема, позивача для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, начальником управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області була підготовлена доповідна записка на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відібрання відповідних кандидатів для подальшого проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області, з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України.

Таким чином, відповідачем підтверджено факт переміщення позивача у зв`язку з інтересами служби під час дії воєнного стану в Україні.

Судом не приймаються аргументи позивача щодо відсутності його згоди на переміщення та застосування приписів КЗпП України, оскільки ст. 65 Закону України Про Національну поліцію», у редакції, яка діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, передбачено право керівників на переміщення поліцейського на рівнозначну посаду в поліції відповідними керівниками з урахуванням інтересів служби.

Вказана норма законодавства не вимагає погодження керівництвом переміщення із самим поліцейським, попереднього отримання від нього згоди з цих питань тощо. Натомість, Закон України «Про Національну поліцію» уповноважує керівництво за власною ініціативою порушувати відповідне питання щодо переміщення поліцейського, реалізуючи дискреційні повноваження з питань переміщення поліцейських на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в умах правового режиму воєнного стану.

Стаття 32 КЗпП України визначає, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Суд зазначає, що за ст.3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.

У період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Відповідно до пояснювальної записки до проекту Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» прийняття цього законопроекту створить умови для належного функціонування підприємств та установ в умовах воєнного часу, шляхом дерегуляції окремих умов трудових відносин, оперативного залучення працівників до виконання роботи, усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили.

Законом України №2102-IX від 24.02.2022 затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб., який неодноразово був продовжений.

Так, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, відтак, аргументи позивача (з посиланням на практику Верховного Суду, що сформована до внесення таких змін) про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів КЗпП України є неприйнятними.

У рішенні від 07.05.2002 №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) Конституційний Суд України зазначив, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Відповідно, трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні питання або коли про це йдеться у спеціальному законі.

У спірному випадку, як вже зазначено судом, частину 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацом другим, який передбачає, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Судом враховується правова позиція Верховного Суду, сформульована у постанові від 25.05.2023 у справі №620/3663/19, в якій вказано: «…оскільки після 01 травня 2022 року законодавчо врегульовані спірні питання щодо переміщення поліцейських по службі, то відсутні обґрунтовані підстави й доцільність відступати від висновку щодо застосування відповідних норм Закону №580-VIII у попередній редакції, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, та формулювати інший висновок щодо застосування цих норм, які після вказаної дати не підлягатимуть застосуванню в судовій практиці до правовідносин, аналогічних тим, які виникли в цій справі.»

Верховним Судом наведені також висновки щодо згоди поліцейського на переміщення на рівнозначну посаду:

«…серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського.

33. Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (частина друга статті 68 Закону №580-VIII).

34. В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

35. При цьому пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість…»

39. Отже, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість».

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 вказано, що якщо у різних постановах Верховного Суду викладені різні правові висновки зі спірного питання, то суд керується саме останньою правовою позицією Верховного Суду.

Щодо застосування правових висновків Верховного Суду, на які посилається позивач, то такі не можуть бути застосовані у цих правовідносинах через те, що вони були зроблені у правовідносинах, які виникли ще до внесення змін у Закон України «Про Національну поліцію».

Саме з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану було встановлено для поліцейських обов`язок проходження служби там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника поліції, в результаті і виникає у керівника ГУ НП необхідність у негайному відновленні та підтриманні функціонування органів поліції (зокрема - у Головному управлінні Національної поліції, куди було призначено позивача) для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Суд при розгляді справи також враховує, що Законом України від 15 .03. 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.

За підп.1 п. 3 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України від 12.05.2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Відповідно до покладених на неї завдань, поліція, зокрема бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості (п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

В ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» наведені додаткові повноваження поліції.

Так, ч. 2 вказаної статті встановлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Суд вважає необхідним зазначити, що переведення позивача слугувало не тільки цілям, поставленим керівництвом держави перед Національною поліцією України, та необхідністю виконання завдань поліції, передбачених Законом № 580-VIII, а й мало на меті забезпечення дотримання прав і свобод людей, гарантованих їм Конституцією України, отже не може бути визнаним неефективним, або таким, що не відповідає інтересам служби.

Таким чином, твердження позивача що відсутність від нього попередньої згоди на переведення в іншу місцевість є підставою для скасування спірних наказів, є безпідставними і не ґрунтуються на вищенаведених положеннях чинного законодавства.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки доказів протиправності оскаржуваних наказів позивачем суду не надано, а судом в ході розгляду справи їх наявність не встановлена.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат на виконання ст. 139 КАС України, не проводиться.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м.Дніпро, вул.Троїцька, 20А, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції в Донецькій області (85302, Донецька область, м.Покровськ, вул.Мандрика, 7, ) про визнання протиправними, скасування наказів, стягнення грошового забезпечення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 20.11.2023 року.

Суддя М.В. Дєєв