Справа № 260/622/23
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

22 листопада 2023 рокум. Ужгород№ 260/622/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження заяву старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну порядку і способу виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії: 1) Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо застосування обмеження з 21 січня 2020 року максимального розміру пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність; 2) Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити, починаючи з 21 січня 2020 року, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13 листопада 2023 року до суду надійшла заява старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну порядку і способу виконання рішення, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду, а саме в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії, змінивши на: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 нарахованої пенсії заборгованості у сумі 71487,14 грн.

Заява обґрунтована тим, що державним виконавцем здійснені всі виконавчі дії, згідно ст. 63,75 Закону України «Про виконавче провадження» проте, рішення суду в частині виплати стягувачу нарахованої йому суми боржником не виконано.

21 листопада 2023 року до суду надійшла заява позивача, в якій зазначив, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не вчиняє всіх залежних від нього дій для забезпечення належного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 260/622/23.

21 листопада 2023 року від відповідача надійшли заперечення на заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в яких зазначив, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинець В.О., подаючи до суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду, шляхом стягнення з боржника на користь стягувача коштів в сумі 71487,14 грн. фактично просить суд змінити та розширити резолютивну частину рішення, змінити рішення суду по суті та спосіб захисту, що є неможливим, оскільки таке судове рішення є незмінним.

В судове засідання сторони не з`явилися, однак згідно ч. 2 ст. 378 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 4 КАС України письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно ч.2 ст.378 КАС України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведені норми не містять конкретного переліку обставин для встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

При цьому, підставою для встановлення способу виконання рішення суду є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

При цьому, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Як вже встановлено судом, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити, починаючи з 21 січня 2020 року, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених су.

Разом з тим, суд зазначає, що рішення про зобов`язання вчинити певні дії та рішення про стягнення коштів є різними по суті рішеннями. Рішення про зобов`язання вчинити певні дії є рішенням немайнового характеру, а рішення про стягнення - рішенням майнового характеру. Порядок виконання цих рішень також є відмінним.

Зміна способу виконання судового рішення на запропонований заявником є недопустимою, адже при такій зміні відбудеться зміна змісту судового рішення, оскільки, задовольняючи позов у визначений спосіб, суд вважав, що обраний позивачем спосіб відновлення порушених прав є ефективним (зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії). При цьому суд не вирішував питання щодо конкретного розміру недоплачених сум пенсії.

Більше того, єдиною правовою підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом із тим наведені заявником доводи не свідчать про існування таких обставин, які б ускладнювали виконання судового рішення чи робили б його неможливим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну порядку і способу виконання рішення.

Керуючись ст. ст.243,248,378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну порядку і способу виконання рішення відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Д. Маєцька