Справа № 380/18470/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 рокусправа № 380/18470/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Лужняк О.М.

за участю:

представник позивача Іванюк А.Й.

представника відповідача Марциняк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.12.2022 року №2-1328 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваним податковим повідомлення-рішенням йому визначено суму податкового зобов`язання 77776,64 грн. земельний податок з фізичних осіб за податковий період 2022 рік. Стверджує, що згадане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник позивача просить позов задовольнити з урахуванням наведених мотивів.

Відповідач у своїх запереченнях зазначає, що згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданої Відділом у Сколівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 01.03.2019 року земельна ділянка позивача площею 2,0 га, кадастровий номер :01:026:0076, с.Тухля, цільове призначення 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель, будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. НГО даної земельної ділянки становить 3535301,98 грн. Для використання в роботі та з метою нарахування майнових податків Славською селищною радою скеровано встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку. Зазначеним рішенням Славською селищною радою встановлено для земель промисловості за земельні ділянки, НГО яких проведено для фізичних осіб, 2 відсотка (код 11.02 даного рішення). Вказує, що ним сформовано позивачу податкове повідомлення-рішення на сплату земельного податку з фізичних осіб для розрахунку суми земельного податку НГО земельної ділянки згідно витягу, ставку податку та коефіцієнт індексації НГО землі: 3535301,98 грн. * 2% * 1,1 = 77776,64 грн.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити повністю.

Ухвалою суду від 14.08.2023 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 02.10.2023 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 06.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Відповідачем згідно підп.54.3.3 п.54.3 ст.54 та відповідно до п.286.5 ст.286 розділу ХІІ Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення №2-1328 від 16.12.2022 року, відповідно до якого загальна сума податкового зобов`язання позивача (земельний податок з фізичних осіб за 2022 рік; код платежу 18010700) становить 77776 грн. 64 коп.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду із даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є податкове повідомлення-рішення №2-1328 від 16.12.2022 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Відповідно до п.12.3 ст.12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Як передбачено підпунктом 14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Згідно із підп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України платниками плати за землю є платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування.

Об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування земельним податком: земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування (п.270.1 ст.270 ПК України).

Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено (п.271.1 ст.271 ПК України).

Згідно із п.274.1 ст.274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п.286.2 ст.286 ПК України).

Як передбачено пунктом 286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Відповідно до п.289.2 ст.289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.

Згідно із витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.03.2019 року наданої Відділом у Сколівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області нормативна грошова оцінка земельної ділянки (заявник ОСОБА_1 ; кадастровий номер земельної ділянки: :01:026:0076; місце розташування с.Тухля, Сколівський район, Львівська область; категорія земель землі промисловості; цільове призначення: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; площа земельної ділянки 20000 м2; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки 1,0) складає 3535301 грн. 98 коп.

Вказана земельна ділянка належить позивачу, що ним не заперечується.

Поряд з цим, із листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастру №6-28-0.222-184/2-22 від 17.02.2022 року відповідно до п.9 підрозділу 6 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України індекс споживчих цін, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується із значенням 100 відсотків: за 2017-2022 роки для сільськогосподарських угідь; за 2017-2020 роки для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок становить: для сільськогосподарських угідь 1,0; для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення 1,1.

Відтак, з урахуванням наведеного листа, у спірних правовідносинах повинен застосовуватись коефіцієнт 1,1.

Рішенням 12 сесії 8 демократичного скликання Славської селищної ради Стрийського району Львівської області №549 від 14.07.2021 року «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2022 рік» вирішено установи на території Славської селищної ради Стрийського району Львівської області ставки земельного податку; ставки орендної плати за земельні ділянки; пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до п.284.1 ст.284 ПК України.

Окрім того, визначено зонування території Славської селищної ради Стрийського району Львівської області: зона 1 територія смт.Славське; зона 2 територія сіл Волосянка, Тухля; зона 3 територія сіл Головецько, Верхня Рожанка, Нижня Рожанка, Лавочне, Либохора, Опорець, Пшонець, Тернавка, Хащованя, Ялинкувате; зона 4 територія сіл Грабовець, Кальне, Хітар.

Додатком 2 до вказаного рішення «Ставки земельного податку другої зони населених пунктів Славської територіальної громади на 2022 рік» передбачено, що, серед іншого, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено для фізичних осіб за кодом 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості складає 2% (як уже згадувалось, саме цей код цільового призначення стосується земельної ділянки, якою володіє позивач).

Враховуючи наведені обставини, а також норми законодавства, суд дійшов висновку, що контролюючим органом було правомірно визначено позивачу суму податкового зобов`язання (земельний податок з фізичних осіб) у розмірі 77776 грн. 64 коп. (з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки 3535301 грн. 98 коп.; коефіцієнту 1.1; ставки податку за земельну ділянку 2%).

При цьому, слід зазначити, що аргументи позивача не спростовують викладеного та не стосуються правильності визначення грошового зобовязання.

Як наслідок, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Більше того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що позивач у своїй позовній заяві жодним чином не обґрунтував, чому саме на його думку оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено 21 листопада 2023 року.

Суддя Мартинюк Віталій Ярославович