Справа № 440/16567/23
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22 листопада 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/16567/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним і скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокат Бондарець Денис Іванович подав до Полтавського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про:

- визнання протиправним та скасування пункту 4 наказу ТВО начальника Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05 вересня 2023 року №1783 "Про підсумки службової діяльності Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та районних, об`єднаного міського територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки області за серпень 2023 року" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани до начальника першого відділу Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковника ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки донарахувати та виплатити грошове забезпечення, премію в розмірі 390%, за серпень 2023 року ОСОБА_1 з урахуванням раніш виплачених сум.

У позовній заяві позивачем було заявлено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом та поновлення його.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що позивач проходить військову службу у лавах Збройних Сил України та з 02 жовтня 2023 року проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . У період з 10 жовтня 2023 по 26 жовтня 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а тому не зміг своєчасно звернутися за правовою допомогою. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 440/15813/23 позовну заяву повернуто у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог. Після цього у розумний строк представник повторно звернувся до суду з цим позовом.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано: копію посвідчення офіцера НОМЕР_2 ; копію витягу з наказу начальника Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 02 жовтня 2023 року № 270 (щодо вибуття ОСОБА_1 до нового місця служби в с. Кейбалівка Лубенського району Полтавської області); копії виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 6960 та № 4518 (щодо перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 11 жовтня 2023 року по 19 жовтня 2023 року та з 20 жовтня 2023 року по 26 жовтня 2023 року).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до суду з позовом, що вказані у позовній заяві, та позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 122 та частини другої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та роз`яснено позивачеві спосіб усунення недоліків шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: належним чином засвідчених копій паспорта позивача та довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номера (за наявності) та копій цих документів відповідно до кількості учасників справи; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку з доказами поважності причин його пропуску.

Від представника позивача до суду надійшли належним чином засвідчені копії паспорта позивача та довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номера (за наявності) та копії цих документів відповідно до кількості учасників справи, а також заява про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою.

В заяві про поновлення строку звернення до суду зазначено, що сам факт перебування позивача на військовій службі в умовах воєнного стану суттєво ускладнює позивачу доступ до суду та належну правову допомогу. Крім того, первісну позовну заяву позивачем подано до суду в межах місячного строку звернення до суду, проте ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року у справі №440/15813/23 її повернуто. Також колегія суддів Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 зазначила, що застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом.

Надаючи оцінку поважності підстав пропуску звернення до суду з позовом, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З тексту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено позовну вимогу про визнання протиправним та скасування пункту 4 наказу ТВО начальника Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05 вересня 2023 року №1783 "Про підсумки службової діяльності Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та районних, об`єднаного міського територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки області за серпень 2023 року" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани до начальника першого відділу Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковника ОСОБА_1 .

Разом з тим, позовну заяву у цій справі подано до канцелярії суду - 06 листопада 2023 року, а тому позивачем пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Вирішуючи заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, суд виходить з такого.

Питання застосування строку звернення до суду було неодноразово предметом розгляду Верховним Судом, зокрема у справі № 340/341/23 (постанова від 21 вересня 2023 року), де Верховний Суд зазначив, що "установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. За практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Порівняльний аналіз словоформ дізналася та повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться в залежність від вказаних обставин, а вирішується з огляду на факт, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права та не може змінювати момент, з якого позивач дізнався про порушення такого права. Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. Суд зазначає, що відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи. Слід зазначити, що учасники справи повинні дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін".

Отже, поновленню підлягають строки, які порушені з поважних причин, а поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка звернулася з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зазначає, що, дійсно, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України № 2263-IX від 22 травня 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом № 2738-IX від 16 листопада 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом № 2915-IX від 07 лютого 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом № 3057-IX від 02 травня 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом № 3275-IX від 27 липня 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

В пункті 58 постанови від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що "введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку".

Як вже зазначалося вище, до позовної заяви позивачем додано копію посвідчення офіцера НОМЕР_2 та копію витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №270 від 02 жовтня 2023 року, відповідно до яких позивача з 16 серпня 2021 року призначено на посаду начальника першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 02 жовтня 2023 року він вибув до нового місця служби в с. Кейбалівка Лубенського району Полтавської області.

Тобто вказані документи підтверджують лише факт перебування позивача на військовій службі, проте не підтверджують наявність обставин, що ускладнювали або унеможливлювали своєчасне звернення до суду з цим позовом (як-то, факт перебування позивача в зонах проведення бойових дій та безпосереднє залучення його до здійснення функцій із захисту держави під час дії воєнного стану в Україні у відповідний період).

Крім того, зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що позивач, перебуваючи на службі в с. Кейбалівка Лубенського району Полтавської області (згідно витягу з наказу начальника Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 02 жовтня 2023 року № 270), а потім на стаціонарному лікуванні (у період з 11 жовтня 2023 року по 26 жовтня 2023 року) вже звертався до суду з позовом про визнання протиправним та скасування пункту 4 наказу ТВО начальника Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки "Про підсумки службової діяльності Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та районних, об`єднаного міського територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки області за серпень 2023 року" від 05 вересня 2023 року №1783 та ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 440/15813/23 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Тож з наведеного слідує, що перебування позивача на військовій службі та на стаціонарному лікуванні не було перешкодою для подання первісного позову до суду, що свідчить про те, що між вказаними обставинами та недотриманням строку звернення до суду з позовом відсутній прямий причинний зв`язок.

Таким чином, доказів на підтвердження того, що введення воєнного стану та перебування позивача на військовій службі вплинуло на обов`язок позивача своєчасно звернутися до суду з позовом, суду не надано.

Також недоведеним є довід позивача стосовно того, що первісна позовна заява про визнання протиправним та скасування пункту 4 наказу ТВО начальника Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05 вересня 2023 року №1783 подана до суду в межах місячного строку звернення до суду, адже згідно даних Автоматизованої системи документообігу суду первісна позовна заява подана до суду лише 23 жовтня 2023 року, тобто поза межами місячного строку звернення до суду.

Недотримання позивачем вимог процесуального законодавства при поданні первісної позовної заяви та повернення судом первісного позову є наслідком виключно власних дій самого позивача, а не є істотною обставиною, перешкодою чи трудністю, що унеможливили своєчасне звернення до суду з позовом у встановлений кодексом строк, та внаслідок таких дій у позивача штучно збільшився строк звернення до суду.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, де колегія суддів зазначила про те, що "при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", суд відхиляє як незастосовне, оскільки в цій постанові Верховний Суд не визначив конкретний проміжок часу (кількість календарних днів затримки), який може бути визнаний судом як незначний проміжок часу для пропуску строку звернення до суду з позовом (один день чи тридцять днів, чи тридцять один день і т.д.) та який дозволить суду уникнути як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості. До того ж у постанові від 09 листопада 2023 року у справі № 520/12478/22, яка прийнята пізніше, Верховний Суд зазначив, що "установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Учасники справи повинні дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін. За практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду".

Враховуючи викладене, суд доходить висновків, що у позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого кодексом строку, а наведені обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність поважних підстав для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання вказаних причин пропуску строку звернення до суду поважними, а тому у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другої статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 123 згаданого Кодексу якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 123, 169, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А:

Вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду підстави подання позову з пропущенням встановленого строку звернення до суду з позовом визнати неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним і скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.І. Слободянюк