Справа № 355/1287/23
Суддя: Чехов С. І.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/1287/23
Провадження № 2-а/355/14/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Бруханського І.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому с удовому засіданні в залі суду смт. Баришівка адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, сержанта поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області Прокопця Олександра Вікторовича про скасуванню постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7411712 від 28 липня 2023 року про накладання стягнення в розмірі 510 гривень за ч.5 ст.121 КУпАП,-

ВСТНАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом у якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7411712 від 28 липня 2023 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 липня 2023 року стосовно нього стороною відповідача була складена постанова, якою на нього було накладено адміністративне стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено штрафу у сумі 510 гривень. Відповідач при складання адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню з таких підстав: у постанові вказано, що він керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.п. «в» п.2.3 Правил дорожнього руху України. Він з цим категорично не згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності. Він був пристебнутим ремнем безпеки під час руху, а інспектор не надав жодних доказів вчинення ним правопорушення. Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, що підтверджується постановою Верховного Суду у справі №357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року і подібні постанови підлягають скасуванню. В постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності поліцейський не зазначив жодного доказу та технічного засобу. Відсутність посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Права та обов`язки йому роз`яснені не були, клопотання його про залучення захисника, однак ці клопотання поліцейським були залишенні без розгляду.

Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року було задоволено клопотання позивача та залучено у якості співвідповідача сержанта поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Рівненської області Прокопця О.В..

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, послався на вище означені обставини.

Представник відповідача від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Серко В.Г. до судового засідання не з`явилась просила розглянути справу за її відсутністю. Однак направила відзив на адміністративний позов позивача ОСОБА_1 в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Відзив був обґрунтований тим, що подія фіксувалась на портативний відеореєстратор поліцейського 472625, про що є відомості в постанові. Надана відеозаписи з персонального відеореєстратора, закріпленого на форменому одязі поліцейського є доказом в справі про адміністративне правопорушення В постанові не передбачено пункту в якому зазначався технічний засіб, який застосовувався при фіксації правопорушення поліцейський дописує серійний номер пристрою вручну. Відеоматеріали додані до відзиву і підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення . На відео clip-0 з 0:08 до 0:10 видно рух транспортного засобу під керуванням позивача, що не використовує ременя пасивної безпеки. Під час спілкування з поліцейським позивач просив обмежитися покарання попередженням, чим підтверджує свою вину. Однак санкція ч.5 ст.121 КУпАП передбачає лише штраф в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не передбачає такої санкції як попередження. Розгляд справи проводився в порядку ст.279 КУпАП. Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Поліцейським було повідомлено позивача про початок розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення. Позивач заявив клопотання про перенесення розгляду справи, але в подальшому його не підтримав, окрім того оскаржувана постанова у п.8 містить підпис позивача, що підтверджує факт ознайомлення з правами під час розгляду справи. З огляду на викладене, поліцейський виявив порушення, на яке належним сином відреагував, результатом чого стало винесення постанови у справі про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст.25 перебуваючи під Присягою складеною на вірність українському народові і несе кримінальну відповідальність за її порушення.КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Поліцейський патрульної поліції здійснює свою діяльність перебуваючи під Присягою складеною на вірність українському народові і несе кримінальну відповідальність за її порушення. Постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАС №7411712 від 28 липня 2023 року винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічний пристрій 472625 на які проводився відеозапис. Тому вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону. Підстав для задоволення адміністративного позову відсутні, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідальності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції. Вона вважає, що відповідно до ст.77 КАС України обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються позовні вимоги. Натомість позивачем не підтвердження того, що він керував транспортним засобом обладнаний засобами пасивної безпеки та був пристебнутий ременем безпеки, не надано суду жодних доказів.

Відповідач сержанта поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Рівненської області Прокопець О.В. до судового засідання не з`явився, однак був належно повідомлений про час, місце розгляду справи про що вказує поштове повідомлення з надписом про отримання пакету з документами копією позовної заяви з додатками, копія ухвали суду з вказаним часом та місцем розгляду справи , причину неявки до суду не повідомив яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями надано не було.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України слід, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи а саме:

з боку позивача копію паспорта позивача з якої слід, що він громадянин України. (а.с.7-11)

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі винесеного стосовно позивача ОСОБА_1 (а.с.6)

З боку відповідача оптичний носій відеозаписом завірений цифровим підписом, копія оскаржуваної постанови, слід прийти до думки про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2, ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП слід що, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до ст. 278 КУпАП слід, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Як слід з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП слід, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінюючи надані докази керується ст. 90 КАС України з якої слід, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як слід з копії постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАС №7411712, що вона складена 28 липня 2023 року об 11 годин 11 хвилин автодорога М06 Київ-Чоп 267 км Рівненська область, посадова особа, яка розглядає справу сержант поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Рівненської області Прокопець Олександр Вікторович, особу відносно якої розглядається справу встановлено згідно посвідчення водія: НОМЕР_1 , що він є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , транспортний засіб RENAULT MEGANE державний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , інкримінуюча подія описана як порушення вимоги п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху, 28 липня 2023 року 10 годин 57 хвилин водій керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутим ременем безпеки порушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. У верхній частині постанови вказаний номер серійний номер 472625 бодікамери поліцейського. Прийняте рішення про накладання адміністративного стягнення штраф у сумі 510 гривень. Роз`яснена ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП про несплату штрафу протягом 15 днів, а також роз`яснено право та строк на оскарження постанови. Мається посвідчення про вручення копії постанови.

Диспозиція ч.5 ст.121 вказує на те, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2.3. «В» Правил дорожнього руху слід, що на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020)

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України «В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Аналізуючи відзив та додаток до відзиву який свідчить про надання відеодиску з запису події, під час перегляду якого чітко видно рух позивача на автомобілі, який не використовував ременя пасивної безпеки clip-0 з 0:08 до 0:10. Під час спілкування з поліцейським позивач визнав свою вину просив про накладання стягнення більш м`якого такого як попередження. Адресу місця розгляду справи позивачу було повідомлено з яким той погодився. Причина зупинки, права були йому роз`яснені та повідомлені. Було оголошено, що єдиним виключенням щодо надання безоплатної вторинної допомоги і обов`язком поліцейського викликати захисника є факт застосування до нього адміністративного затримання.

Доводи позивача про те, що не дотримано вимог ст. 283 КУпАП , а саме обставини, установлених під час розгляду не вказаний технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис і такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення є безпідставним та направленим на уникнення відповідальності. Сторона відповідачів довела, що мався технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис, був наданий сам відеозапис, номер який означений у верхній частині постанови і ці номера збігаються з копією постанови, яка долучена до відзиву відповідача, з якої видно час виявлення адміністративного правопорушення, спілкування сторін, складання постанови та оголошення санкції за скоєння адміністративного правопорушення. Відеозапис слід вважати належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення з огляду на те, що відеофіксація обставин справи була очевидною під час розгляду справи.

З наведених доказів слід, що постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 у відповідності до першого абзацу пункту 5 розділу ІV Інструкції.

У Постанові від 24 грудня 2019 року Верховного Суду у справі №459/1801/17 та у Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №537/1214/17 маються правові позиція основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Стороною відповідача було надано до суду належні та допустимі докази щодо способу використання, приладів відеозапису скоєного адміністративного правопорушення яким поліцейський здійснював фіксацію руху транспортного засобу позивача на підтвердження правомірності дій як з ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так й доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (N 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (N 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 20, 71, 77, 86, 90, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 222-1, 247, 251, 258, 286 КУпАП, ст.ст. 33, 55 Конституції України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, сержанта поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області Прокопця Олександра Вікторовича про скасуванню постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7411712 від 28 липня 2023 року про накладання стягнення в розмірі 510 гривень за ч.5 ст.121 КУпАП, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Повним текст рішення складено 17 листопада 2023 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов