Справа № 120/1712/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2023 р. Справа № 120/1712/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплаті належного позивачу грошового забезпечення у випадку поранення, яке потягло за собою тимчасову втрату працездатності;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату належного позивачу грошового забезпечення додаткової винагороди в сумі 100 000,00 грн через втрату працездатності внаслідок отриманого важкого поранення, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168;

- нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей» та передбачену постановою КМУ №975 від 25.12.2013 у 70-кратному розмірі прожиткового мінімуму 173 670,00 грн (розмір прожиткового мінімуму, визначений станом на 2022 рік).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.06.2022 позивач отримав важке поранення під час участі у бойових діях. У період із липня 2022 року по серпень 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні.

Позивач вважає, що має право на виплату додаткових винагород за період лікування внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, тому 02.02.2023 звернувся до відповідача із вимогою про виплату вказаних винагород.

Однак, відповідач на час звернення до суду вимоги позивача не виконав.

Бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткових винагород, позивач вважає протиправною, оскільки факт отримання важкого поранення та перебування на стаціонарному лікуванні підтверджується відповідними довідками та виписками, що є достатнім для отримання спірних виплат, тому з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою від 27.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду суддею Богоносом М.Б., відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

31.03.2023 позивачем було подано клопотання, у якому він просив суд залишити без розгляду позовну вимогу про визнання бездіяльності стосовно виплати одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» та передбачену постановою КМУ №975 від 25.12.2013 в 70-кратному розмірі прожиткового мінімуму 173 670 грн.

Ухвалою суду від 15.06.2023 позовну заяву прийнято до провадження суддею Віятик Н.В.

Ухвалою суду від 22.06.2023 клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог задоволено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині вимоги про визнання бездіяльності стосовно виплати одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» та передбачену постановою КМУ №975 від 25.12.2013 в 70-кратному розмірі прожиткового мінімуму 173 670 грн - залишено без розгляду.

Копія ухвали про відкриття провадження від 27.02.2023 та копія позовної заяви з додатками отримана відповідачем 08.03.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, у встановлений судом строк не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву не повідомив.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

31.08.2023 позивач надав до суду клопотання, у якому просить приєднати до матеріалів справи довідку, яка підтверджує обставини, викладені у позові, а саме: копію довідки Вінницької обласної МСЕК №045192 серії 12 ААА про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 22.08.2023.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

29.06.2022 під час участі у бойових діях у м. Бахмут Донецької області отримав вогнепальне осколкове поранення.

У період з 08.07.2022 по 14.07.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради", що підтверджується випискою № 1612 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та довідкою № 124/26-н.

У подальшому на підставі направлення т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 позивача переведено для подальшого лікування до КП "Калинівська центральна районна лікарня" Калинівської міської Ради.

Згідно виписки - епікризу із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 у період з 15.07.2022 по 11.08.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у КП "Калинівська центральна районна лікарня" Калинівської міської ради.

З метою отримання додаткових виплат у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач 02.02.2023 звернувся до відповідача із відповідною вимогою, до якої долучив копії медичних висновків та копію довідки ВКЛ.

У листі від 17.02.2022 №50/28/11-521 відповідач повідомив, що відповідно до п. 11 ПКМУ від 25.12.2013 № 975 «Про порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності......» військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва); документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, тому звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується наступними мотивами.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону № 2011-XII, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався. Так, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168" № 400 внесено зміни до вказаної вище постанови, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно з пунктом 2 цієї постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 внесено зміни до Постанови № 168, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З наведених норм Постанови № 168 слідує встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000,00 грн винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону № 2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення № 402).

У свою чергу, відповідно до п. 1.1 Розділу І, пункту 2. 1 Положення № 402, Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Військово-лікарська комісія (ВЛК) це єдиний орган, створений для визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтва з проходженням служби/ виконання обов`язків служби/ захисту Батьківщини та прийняття постанов.

Отже, лише постанова ВЛК з відповідним висновком про важкість поранення є одним з документів на підставі якого видається наказ про виплату додаткової допомоги.

За відсутністю підтвердження належними доказами цих обставин, підстави для виплати такої винагороди, на переконання суду, відсутні.

Суд не має повноважень визначати, чи отримане військовослужбовцем поранення є тяжким, що отримане у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, оскільки відповідні висновки (постанови) з цього питання приймають ВЛК, а у випадку незгоди із такими висновками військовослужбовець має право оскаржити їх в адміністративному чи судовому порядку, а в подальшому (у разі внесення змін до відповідних довідок чи постанов ВЛК щодо тяжкості поранення в цілях надання відпустки та виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168) звертатися із рапортом до командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди.

Посилання позивача на виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1612 та виписку - епікриз із медичної карти стаціонарного хворого, як на підтвердження отримання поранення, яке пов`язане з захистом Батьківщини і як на підставу виплати спірної допомоги, суд відхиляє, оскільки останні не містять висновку про ступінь важкості поранення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що за відсутності висновку ВЛК, який би підтверджував факт тяжкості поранення позивача, у відповідача відсутні підстави для видачі наказу про виплату додаткової винагороди позивачу.

Крім того, суду зазначає, що не бере до уваги довідку Вінницької обласної МСЕК №045192 серії 12 ААА про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 22.08.2023, оскільки зазначена довідка видана позивачу після виникнення адміністративного спору та не була додана до вимоги від 02.02.2023.

До того ж, хоча у відповідності із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, однак слід враховувати і вимоги ч. 1 ст. 77 цього Кодексу, згідно із якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Висновок щодо обсягу покладеного на позивача обов`язку доказування узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 15.09.2022 (справа № 9901/166/21).

Отже, з вказаних мотивів у задоволенні позовної вимоги щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час перебування на стаціонарному лікуванні через важке поранення необхідно відмовити.

Факту понесення сторонами судових витрат які б підлягали розподілу при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову судом не встановлено.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна