Справа № 500/6069/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6069/23

21 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Назаренко Яну Володимирівну звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 надбавок за вислугу років, за особливості військової служби, щомісячної премії, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, додаткової винагороди на період дії воєнного стану у розмірі 30000 грн пропорційно дням участі, а саме з 01.03.2023 по 09.03.2023;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років, за особливості військової служби, щомісячну премію, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, додаткову винагороду на період дії воєнного стану у розмірі 30000 грн пропорційно дням участі, а саме з 01.03.2023 по 09.03.2023.

В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_1 звільнений з 09.03.2023 з військової служби в запас у зв`язку з сімейними обставинами. При звільненні зі служби військовослужбовець мав отримати виплати, які також вказані у наказі про звільнення, зокрема, надбавки за вислугу років, за особливості військової служби, щомісячну премію, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, додаткову винагороду на період дії воєнного стану у розмірі 30000 грн пропорційно дням участі. Станом на дату звернення до суду позивач не отримав усіх виплат, натомість відповідач у телефонній розмові повідомив про виплату усіх сум грошового забезпечення.

З посиланням на положення Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) та Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок №260), позивач вважає, що з ним не проведено повний розрахунок при звільненні зі служби, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у справі судове засідання на 24.10.2023.

23.10.2023 від Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позов, відповідач позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Зазначає, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.03.2023 №60 старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , звільнено наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складі) від 06.03.2023 №98-рс у запас. Наказом №60 від 09.03.2023 передбачалось здійснення позивачу відповідних виплат, а також зазначалося, що позивач за час проходження служби не отримував грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, йому не надавалась щорічна основна відпустка за 2023 рік. Наказ було надано Тернопільському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки для проведення виплати коштів.

Положенням про Військову частину НОМЕР_1 (в редакції, яка діяла до 01.09.2023) передбачалося, що Військова частина НОМЕР_1 не має банківських рахунків, відкритих в органах Державної казначейської служби України, та перебуває на фінансовому та інших видах забезпечення в Тернопільському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Надати повний розрахунок виплат, які були здійснені ІНФОРМАЦІЯ_2 після 09.03.2023 ОСОБА_1 в сумі 103876,33 грн, Військова частина НОМЕР_1 не може, бо вони були здійснені Тернопільським ОТЦК та СП, а на даний час Військова частина НОМЕР_1 знаходиться на усіх видах забезпечення (у тому числі фінансовому) у Військовій частині НОМЕР_2 .

Враховуючи наведене, Військова частина НОМЕР_1 вважає, що виплати належного при звільнені з військової служби грошового забезпечення ОСОБА_1 мали проводитися розпорядником коштів, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачем пред`явлено позов не до тієї особи, яка мала відповідати за позовними вимогами (а.с.22-26).

Ухвалою суду від 24.10.2023, постановленою у судовому засіданні, задоволено клопотання представника позивача про заміну відповідача, відповідно до статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) замінено первинного відповідача Військову частину НОМЕР_1 належним ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим розгляд справи розпочати спочатку та відкладено до 09.11.2023.

06.11.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 подано відзив на позовну заяву, відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, вказуючи, що на виконання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №60 від 09.03.2023 здійснив усі виплати ОСОБА_1 , які зазначенні у наказі, такі як: грошове забезпечення (оклад за військове звання, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості військової служби, щомісячна премія) за 31 день березня 2023 року в розмірі 21802,35 грн, зараховано на картковий рахунок 11.04.2023 в сумі 21475,31 грн; компенсацію за невикористану в 2022-2023 відпустку в розмірі 21802,35 грн, з якої утримана переплата грошового забезпечення (15472,64 грн) за період з 10.03.2023 по 31.03.2023, зараховано на картковий рахунок 28.04.2023 в сумі 6234,76 грн; додаткову грошову винагороду (постанова КМУ від 28.02.2022 №168) за період з 01.03.2023 по 09.03.2023 у розмірі 8709,68 грн, зараховано на картковий рахунок 28.04.2023 у сумі 8579,03 грн.

У наказі командира військової частини №60 від 09.03.2023 відсутні будь-які вказівки про необхідність здійснення виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а тому у ІНФОРМАЦІЯ_3 були відсутні будь-які підстави для їх нарахування та виплати (а.с.45-46).

У судове засідання 09.11.2023 позивач та його представник не прибули, представник подала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відтак, з огляду на заявлене клопотання та положення статей 194, 205 України суд проводив розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

У судовому засіданні 09.11.2023 представник ІНФОРМАЦІЯ_3 пояснив, що у спірному випадку відповідач лише проводив виплату коштів на підставі документів, які подавалися Військовою частиною НОМЕР_1 . Саме командир військової частини відповідним наказом визначав, які складові грошового забезпечення, допомоги та винагороди підлягають до виплати військовослужбовцю. До функцій ІНФОРМАЦІЯ_3 належало лише їх нарахування та виплата.

З огляду на подані учасниками справи заяви по суті справи та з`ясовані при розгляді справи обставини, суд ухвалою від 09.11.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відповідно до статті 48 КАС України залучив другого відповідача Військову частину НОМЕР_1 , розгляд справи відкладено до 21.11.2023, явку позивача визнано обов`язковою.

15.11.2023 від представника ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшли додаткові пояснення щодо порядку виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (а.с.61).

У судове засідання 21.11.2023 учасники справи, повідомленні належним чином про дату, час та місце розгляду справи не прибули.

21.11.2023 від представника позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за відсутності її та позивача.

З огляду на неприбуття учасників справи та заявлене представником позивача клопотання, суд розглянув справи у порядку письмового провадження.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , яка до 01.09.2023 перебувала на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 06.03.2023 №98-рс ОСОБА_1 звільнено у запас за підпунктом г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №60 від 09.03.2023 ОСОБА_1 , стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складі) від 06.03.2023 №98-рс у запас, з 09.03.2023 виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до змісту цього наказу до виплати ОСОБА_1 по 09.03.2023 включно належали: надбавки за вислугу років та за особливості військової служби, щомісячна премія, грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку за 2022- 2023 роки, додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" на період дії воєнного стану у розмірі 30000 грн пропорційно дням участі з 01.03.2023 по 09.03.2023 включно.

Також у наказі №60 від 09.03.2023 зазначено, що щорічна основна відпустка за 2023 рік не надавалась, грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік ОСОБА_1 не отримував, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань відповідно до пункту 1 розділу 24 Порядку №260 за 2023 рік також не отримував (а.с.27).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №60 від 09.03.2023, виплатив ОСОБА_1 :

грошове забезпечення (оклад за військове звання, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості військової служби, щомісячна премія): за 31 день березня 2023 року в розмірі 21802,35 грн, зараховано на картковий рахунок 11.04.2023 в сумі 21475,31 грн;

компенсацію за невикористану в 2022-2023 відпустку в розмірі 21802,35 грн, з якої утримана переплата грошового забезпечення в сумі 15 472,64 грн, яка виплачена як грошове забезпечення за повний місяць березень 2023 року (за період з 10.03.2023 по 31.03.2023), зараховано на картковий рахунок 28.04.2023 у сумі 6234,76 грн;

додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 01.03.2023 по 09.03.2023 у розмірі 8709,68 грн, зараховано на картковий рахунок 28.04.2023 у сумі 8579,03 грн (а.с.9-10, 49).

Фактично Тернопільським ОТЦК та СП проведено усі нарахування та виплати, які зазначені у наказі командира Військової частини №60 від 09.03.2023.

Вказуючи на те, що відповідач не виплатив ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, за особливості військової служби, щомісячну премію, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, додаткову винагороду на період дії воєнного стану у розмірі 30000 грн пропорційно дням участі з 01.03.2023 по 09.03.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує такі норми матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частина друга цієї статті визначає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з підпунктом 3 пункту 5 цієї постанови керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право, серед іншого надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

В силу пункту 7 Постанови №704 видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів.

У цій справі суд встановив, що з перелічених у позовних вимогах складових грошового забезпечення позивачу не виплачено лише грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, решта сум грошового забезпечення, які належали ОСОБА_1 при звільненні (надбавки за вислугу років та за особливості військової служби, щомісячна премія, компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, додаткова винагорода на період дії воєнного стану у розмірі 30000 грн пропорційно дням участі з 01.03.2023 по 09.03.2023) нараховані та виплачені. У цій частині позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Стосовно наявності підстав для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових за 2023 рік, то суд враховує таке.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260.

Пунктами 1, 2, 6 розділу ХХIІІ Порядку №260 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Пунктами 1, 7, 9 розділу ХХIV Порядку №260 визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Отже, з наведених положень Порядку №260 висновується, що військовослужбовець має право на отримання грошової допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення, яка у випадку невиплати її протягом року (незалежно від вибуття у щорічну основну відпустку), виплачується на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. Така допомога надається незалежно від подання чи неподання рапорту військовослужбовцем. Натомість виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється на підставі командира військової частини лише за наявності рапортом військовослужбовця та виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

У спірному випадку судом встановлено, що ОСОБА_1 у 2023 році не використав щорічну основну відпустку, грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік не отримував. Відтак, у наказі на звільнення позивача з військової служби та виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини безпідставно не зазначено про виплату ОСОБА_1 такої грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_2 не проведено її нарахування та виплату. У цій частині Військовою частиною НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невключені до загальних виплат згідно з наказом від 09.03.2023 №60 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік.

З огляду на викладене вище, відповідно до частини другої статті 9 КАС України (якою передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень) наявні підстави для виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача та прийняття рішення про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та забезпечити виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік. У частині вимоги зобов`язального характеру суд враховує, що Військова частина НОМЕР_1 на даний час знаходиться на усіх видах забезпечення (у тому числі фінансовому) у Військовій частині НОМЕР_2 , тому Військова частина НОМЕР_1 має саме забезпечити виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік.

Щодо виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, то судом встановлено, що ОСОБА_1 у 2023 році під час проходження військової служби, у тому числі перед звільненням не звертався до командування Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про її виплату у порядку визначеному розділом ХХIV Порядку №260, а тому відповідний наказ не приймався, підстав для її нарахування та виплати у 2023 році не було і на даний час немає. У цій частині позовні вимоги безпідставні та до задоволення не підлягають.

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані лише в окремій частині оскаржуваної бездіяльності, Військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність лише щодо виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення, діяла не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи в ), Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вулиця Січових Стрільців, 2, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу загальних виплат згідно з наказом командира Військової частину НОМЕР_1 від 09.03.2023 №60 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини, виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 21 листопада 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.