Справа № 520/21382/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 р. Справа № 520/21382/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській від 20.02.2023 року № 0-2035 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік у розмірі сім тисяч чотирнадцять гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській від 20.02.2023 року № 0-2035 є протиправним, оскільки у контролюючого органу відсутні законні підстави для визначення позивачу зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік. Вказує, що при винесенні спірного рішення податковим органом не враховане положення відповідного рішення селищної ради, відповідно до якого для будівель складів, складів товарних, будівель харчової промисловості та будівель інших промислових виробництв встановлений коефіцієнт 0,2. Будівля, яка належить позивачу є об`єктом промислових підприємств, які виробляють продукти харчування (ПСП «АКБ Юпітер» та ТОВ «Теплі моря»). Крім того, зазначає, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 11.07.2023 р. №197 території Дергачівського району віднесено до територій на яких ведуться (велися) бойові дії, що в силу положень Закону України №3050-ХІ від 11.04.2023р. звільняє позивача сплати податку. У зв`язку із чим, вважає, що спірне рішення підлягає скасуванню як незаконне.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку ст. 262 КАС України без виклику сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу надати до суду відзиви на позов.

Через систему "Електронний суд" представником відповідача надіслано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що доводи позивача, покладені в обґрунтування позовних вимог є безпідставними та помилковими. Вказав, що згідно з даними інформаційних ресурсів Державної податкової служби України, що знаходяться в розпорядженні ГУ ДПС у Харківській області, зокрема, на підставі договору дарування нерухомого майна від 10.07.2020 №553 та відповідно до даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 21.08.2023 № 343489884 у власності ОСОБА_1 знаходяться: нежитлові приміщення першого поверху №1-:-12, загальною площею 116.90 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "Б-1 " за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, в автоматичному режимі засобами ІТС "Податковий блок" позивачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та сформовано податкове повідомлення-рішення за 2021 рік від 20.02.2023 № 0017280- 2405-2035 на суму 7014,00 гривень.

Внаслідок проведеної звірки на підставі довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та наданих позивачем документів, а саме технічного паспорту на нежитлові приміщення, встановлено, що у власності знаходиться виробничий будинок адміністративного призначення, який відповідно до технічного паспорту складається з основних та допоміжних приміщень, з яких питома вага належить до офісних. Позивачем не надано контролюючому органу жодних документів, які б вказували на те, що нежитлова будівля є об`єктом промислових підприємств. До того ж, відомості надані ОСОБА_1 під час звірки підтверджують її адміністративне призначення.

У зв`язку з наявною у контролюючого органу інформацією за адресою: АДРЕСА_1 . Харківської області, перебувають будівлі фінансового обслуговування, що належать позивачу та відносяться до категорії "офісних", контролюючий орган дійшов висновку, що вказані будівлі є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з врахуванням рішень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 20.02.2023 № 0-2035, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки є законним та правомірним, оскільки винесено з урахуванням прийнятих законодавчих змін.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у власності позивача перебувають нежитлові приміщення першого поверху №№ 1-12, загальною площею 116,90 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "Б-1", що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності набуто позивачем за нотаріально посвідченим договором дарування від 10 липня 2020 року за реєстр. № 553.

Подія реєстрації речового права (права власності) на вказані нежитлові приміщення відбулась 10.07.2020, що підтверджується відомостями з витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

20 лютого 2023 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №0-2035 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на суму 7014,00 грн.

Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Податкового кодексу України встановлено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Приписами п.п. 54.3.3 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

З 01.01.2015 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, справляється за правилами ст. 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.266.1.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Пунктом 266.2.1 ст. 266 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

В силу положень п.п. 266.3.1 ст. 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно із п. п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до п.п. 266.7.4 ст. 266 Податкового кодексу України органи державної реєстрації прав на нерухоме майно зобов`язані у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи вказані норми права, суд зазначає, що для справляння податку у порядку ст. 266 Податкового кодексу України визначальними кваліфікуючими ознаками кожного окремого об`єкту нерухомого майна (будівлі чи приміщення) як об`єкту стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; місце розташування об`єкта (тобто адреса будівлі); технічні характеристики об`єкта (тобто тип будівлі чи категорія будівлі, площа об`єкту тощо).

Згідно п.п. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться, зокрема, б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 №507 до офісних будівель належать: будівлі, що використовуються як приміщення для конторських та адміністративних цілей, в тому числі для промислових підприємств, банків, поштових відділень, органів місцевого управління, урядових та відомчих департаментів та т. ін.; центри для з`їздів та конференцій, будівлі органів правосуддя, парламентські будівлі; будівлі органів державного та місцевого управління; будівлі фінансового обслуговування; будівлі органів правосуддя; будівлі закордонних представництв; адміністративно-побутові будівлі промислових підприємств; будівлі для конторських та адміністративних цілей інші.

Відповідно до Рішення ХLVI сесії VII скликання Пересічанської селищної ради від 29.08.2018 "Про застосування ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 2019 року", ставка для будівлі фінансового обслуговування; адміністративно-побутових будівель промислових підприємств; будівель для конторських та адміністративних цілей становить 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивач 11.05.2023 подав до контролюючого органу заяву, до якої надав документи для звірки, а саме: паспорт на ім`я ОСОБА_1 , ідентифікаційний код, податкове повідомлення рішення, рішення Пересічанської селищної ради від 29.08.2018, договір дарування від 10.07.2020, технічний паспорт.

Листом від 01.06.202023 №30406/20-40-24-05-10 Головне управління ДПС у Харківській області на заяву позивача зазначило, що відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування обчислюється контролюючим органом па підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, за бажанням заявника, у разі зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація права власності на такий об`єкт проводиться з використанням відомостей про його технічну інвентаризацію, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Поряд із тим, пунктом 7 договору Дарування від 10.07.2020 визначено, що за домовленістю сторін технічна інвентаризація об`єкта нерухомого майна перед його відчуженням не проводилась. Дарувальниця свідчить, що самовільних переобладнань, перепланувань, добудов, перебудов, реконструкцій щодо об`єкта нерухомого майна вона не здійснювала, а також, що технічні характеристики об`єкта нерухомого майна повністю відповідають тим, які зазначені у технічному паспорті. Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна після підписання договору Дарувальниця передає Обдарованому. Обдарований підтверджує, що відчужуване за цим Договором нерухоме майно ним оглянуто, технічні характеристики об`єкта нерухомого майна відповідають тим, які зазначені у технічному паспорті, недоліків чи дефектів, які б перешкоджали використанню зазначених нежитлових приміщень за призначенням, на момент огляду виявлено не було.

Судом з копії технічного паспорту від 01.07.2020 (інвентаризаційна справа №30-01-07/2020) виготовленого ТОВ "ТЕХДОКУМЕНТ" на замовлення ОСОБА_2 встановлено, що вказаний паспорт виданий на групу нежитлових приміщень №1-12 загальною площею 116,90 кв.м. у виробничому будинку адміністративного призначення.

Згідно експлікації групи нежитлових приміщень, у будівлі розташовані кабінети бухгалтерії, головного інженера, кімната відпочинку, кабінет, коридори, вмивальня, вбиральня, кімната охорони.

Суд дослідивши вказані вище документи зазначає, що нежитлові приміщення, що належать на праві власності позивачу не належать до промислових, а відповідно до їх технічних характеристик є адміністративно-побутовими будівлями, які використовуються для конторських та адміністративних цілей, а тому є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з врахуванням рішень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Між тим, позивачем не надано суду документів на підтвердження функціонального призначення його приміщень, щодо яких прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визначає Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952.

Пунктом 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952 визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі змін ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх змін, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" п. 2 ч. 6 ст. 37, цього закону, вносяться зміни до державного реєстру прав.

Статтею 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952 визначено, що для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються до такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, надається технічний паспорт на такий об`єкт.

Під час проведення державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вносяться відомості про об`єкт нерухомого майна відповідно до технічного паспорта на такий об`єкт.

З метою уніфікації об`єктів нерухомості Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації розроблено Методику класифікації будівель за головною класифікаційною; ознакою - їх цільовим функціональним призначенням.

Аналізуючи зазначене, суд дійшов висновку, що платник податків задля вірного обчислення бази оподаткування, повинен звернутися до органу, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно - будівельного контролю та нагляду і отримати необхідний висновок щодо віднесення об`єктів нерухомості до відповідного класу Класифікатора та надати його до податкового органу.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості надати до податкового органу уточнюючі документи щодо характеристик оподаткованих будівель для вірного розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, шляхом застосування вірних коефіцієнтів для обчислення такого податку.

Крім того, посилання позивача на передання нежитлових приміщень, які перебувають у його власності в оренду на підставі договору оренди №01/01-2021 від 01.01.2021 ПСП "АПК ЮПІТЕР", яке є виробником продуктів харчування, жодним чином не спростовує факт належності вказаних приміщень до адміністративно-побутових будівель, які використовуються для конторських та адміністративних цілей.

Стосовно посилань позивача на Закон України від 11 квітня 2023 року №3050-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно", наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 та наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 11.07.2023 №197, яким затверджено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до якого території Дергачівського району віднесено до територій на яких ведуться (велися) бойові дії, суд зазначає наступне.

Положеннями підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей: підставою для обчислення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що були пошкоджені або знищені, є відомості, визначені статтею 266 цього Кодексу, дані Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України (далі - Реєстр майна), та дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України:

Суд зазначає, що наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, як і наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 11.07.2023 №197, яким затверджено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до якого території Дергачівського району віднесено до територій на яких ведуться (велися) бойові дії, не містять у переліку населеного пункту, а саме смт. Березівське Дергачівського району.

Вказане вище виключає можливість застосування до позивача пільг визначених приписами підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки населений пункт смт. Березівське Дергачівського району, де розташовані нежитлові приміщення, що належать позивачу на праві власності не входили до переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії, що свідчить про безпідставність доводів позивача. Крім того, суд враховує те, що спірним рішенням позивачу визначено податок за 2021 рік.

Враховуючи вищевказане та наявний у позивача обов`язок щодо сплати податку, суд доходить висновку про правомірність визначення контролюючим органом грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, у розмірі 7014 гривень на підставі податкового повідомлення рішення від 20.02.2023 № 0-2035.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про залишення позову без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.