Справа № 120/12807/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 листопада 2023 р. Справа № 120/12807/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 07.02.2023 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності розгляд його заяви здійснило ГУ ПФУ в Донецькій області. Так, рішенням №95 від 14.02.2023 йому було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.09.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, хоча копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї документами доставлено 11.09.2023 в електронний кабінет, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

07.03.2023 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України з метою реалізації свого права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, про що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято Рішення №95 від 14.02.2023 про відмову в призначені такої в зв`язку з не підтвердженням необхідного пільгового стажу 12 років 06 місяців та відсутністю 28 років страхового стажу роботи, при наявності права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за досягнення 56-річного віку та наявності пільгового стажу роботи за Списком №2 - 12 років 03 місяці 26 днів.

В даному рішенні зазначено, що дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 07.02.2023. Вік заявника 58 років 06 місяців. Страховий стаж на дату звернення становить 27 років 07 місяців 08 днів, втому числі пільговий стаж роботи за Списком №2 становить 12 років 03 місяці 26 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності. До пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 02.07.1985 по 25.12.1985 (професія бетонник не передбачена на той час списками), з 15.05.1996 по 19.12.1998 (відсутні відомості про проведення атестації робочих місць), з 01.06.2000 по 31.07.2000, з 01.09.2000 по 30.09.2000, з 01.12.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001 (прослідковується робота за сумісництвом), з 26.12.1985 по 31.12.1985, з 01.01.2001 по 31.01.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.05.2002 по 07.05.2002 (відсутні дані про заробітну плату).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормою статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню пенсійного органу в частині висновків щодо відсутності необхідного страхового стажу для призначення пільгової пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

- з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Так, судом встановлено, що 55 річного віку, необхідного для застосування положень статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач досяг 15.07.2019, що підтверджується відомостями з паспорта громадянина України № НОМЕР_1 .

Таким чином, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах страховий стаж (у разі реалізації особою такого права до 01.04.2024) позивача повинен становити не менше 27 років 6 місяців.

Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області 07.02.2023, тобто в межах визначеного абз 2 п. 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (до 1 квітня 2024 року). При цьому, в рішенні №95 від 14.02.2023 ГУ ПФУ в Донецькій області констатувало, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 07 місяців 08 днів, що, в даному випадку, є достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вирішуючи питання щодо відмови відповідача в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача з 01.06.2000 по 31.07.2000, з 01.09.2000 по 30.09.2000, з 01.12.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001 з тих підстав, що згідно відомостей пенсійного фонду прослідковується робота позивача за сумісництвом, суд зважає на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону № 1788-XII.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Зміст наведених норм права свідчить про те, що право на пільгову пенсію мають особи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, чинними у період такої роботи. При цьому для зарахування періоду роботи на посадах, віднесених до Списку № 2 у період до 21 серпня 1992 року необхідне підтвердження документами відповідних умов праці, а за період після 21 серпня 1992 року - підтвердження результатів проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.

Судом встановлено, що записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 підтверджується факт роботи позивача в періоди з 01.06.2000 по 31.07.2000, з 01.09.2000 по 30.09.2000, з 01.12.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001 в КП БМУ "Промжитлобуд" на посаді майстра (записи № 17-18).

Додатково, архівною довідкою архівного відділу Могилів-Подільської міської ради від 03.02.2023 №07-11/29 підтверджується те, що позивач в період з січня 2000 року по квітень 2022 року отримував заробітну плату, як працівник КП БМУ "Промжитлобуд".

При цьому, за дами вказаної архівної довідки кількість відпрацьованих позивачем протягом 2000-2002 років люд.днів в порівнянні з отриманою заробітною платою, дає підстави для формування висновку про зайнятість позивача на роботі на посаді виконроба (майстра) в КП БМУ "Промжитлобуд" повний робочий день.

Відтак, і записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , і архівною довідкою підтверджується факт роботи позивача майстром у спірний період в КП БМУ "Промжитлобуд".

Поряд із тим, обґрунтовуючи підстави щодо відмови в підтвердженні спірних періодів, відповідач зазначає, що позивач працював за сумісництвом.

Однак, суд не погоджується із такими твердження відповідача, оскільки, як уже зазначалось судом, основним документом, що підтверджує стаж роботи є саме трудова книжка. Більше того, суд вкотре наголошує, що уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників подаються лише за умови, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. Тому, сама по собі наявність інформації про доплату позивачу аж ніяк не спростовує пільговий стаж позивача на займаній посаді майстра (виконроба) у спірні періоди роботи.

Щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача періоду його трудової діяльності на посаді бетонника 4 розряду в Могилів-Подільському будівельномонтажному управлінні з 02.07.1985 по 25.12.1985 з підстав того, що вказана професія не була передбачена чинними на той час списками, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Так, у період роботи позивача з 02.07.1985 по 25.12.1985 були чинними Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджені затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956.

Однак суд зазначає, що посада «бетонщика», яку обіймав позивач в період з 02.07.1985 по 25.12.1985 згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_2 не була включена у чинні на період виконання позивачем такої роботи Списки та, відповідно, такий період трудової діяльності позивача не може бути зарахований до пільгового стажу роботи.

Щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача періоду його роботи з 15.05.1996 по 19.12.1998 в БМУ «Промжитлобуд» на посадах прораба та майстра з посиланням на відсутність відомостей про проведення атестації робочих місць, то суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що пунктом 4 Порядку № 383 встановлено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі -Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена Постанова № 442 набрала чинності з 21 серпня 1992 року. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що весь період роботи на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці до 21 серпня 1992 року зараховується до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, без підтвердження такого права за результатами атестації, тоді як період після 21 серпня 1992 року відповідне право впродовж наступних 5 років повинно бути підтверджено за результатами атестації та подальшими результатами атестації кожні наступні 5 років. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи та/або уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

В постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Надалі вказаний висновок неодноразово підтверджувався Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Наприклад, у постанові від 11.05.2022 у справі № 120/1089/19-а зазначено, що колегія суддів Верховного Суду не може погодитись з наведеними в оскаржуваних судових рішеннях мотивами про відсутність у позивача права на зарахування періоду його роботи після 21.08.1992 до пільгового стажу, а отже й права на спірну пенсію з огляду на не проведення атестації робочого місця електрогазозварника, оскільки відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 (справа №520/15025/16-а, провадження №11-1207апп19) особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Водночас контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відтак до страхового стажу, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, необхідно зарахувати періоди роботи позивача з 15.05.1996 по 19.12.1998, оскільки не проведення атестації робочих місць після 21.08.1992 не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, адже як було зазначено вище відповідальність за її проведення покладається на власника підприємства, а не працівника.

Також, суд критично оцінює посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неможливості зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоди з 26.12.1985 по 31.12.1985, з 01.01.2001 по 31.01.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.05.2002 по 07.05.2002 через відсутність даних про заробітну плату, адже такі твердження пенсійного фонду спростовуються доданими стороною позивача до матеріалів справи архівними довідками архівного відділу Могилів-Подільської міської ради від 03.02.2023 №07-11/23, №07-11/27, №07-11/28, №07-11/29.

Зокрема, вказані довідки містять інформацію як про відпрацьовані позивачем в період з 1985 по 2002 роки люд.дні, так і розрахункові відомості по нарахуванню ОСОБА_1 заробітної плати.

Відтак за наслідками розгляду справи Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області слід зобов`язати зарахувати періоди роботи позивача з 15.05.1996 по 19.12.1998, з 01.06.2000 по 31.07.2000, з 01.09.2000 по 30.09.2000, з 01.12.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 26.12.1985 по 31.12.1985, з 01.01.2001 по 31.01.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.05.2002 по 07.05.2002 до пільгового стажу роботи.

Таким чином, на момент досягнення позивачем 55-річного віку, його страховий стаж становив 27 років 7 місяців 08 днів, а пільговий стаж - більше 12 років 6 місяців, що дає право ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №95 від 14.02.2023 визнається судом протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1. ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 07.02.2023, тобто більш ніж через три місяці з дня досягнення пенсійного віку, наявні підстави призначити позивачу пенсію за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV з дня звернення за пенсією, тобто з 07.02.2023.

За змістом частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити частково, а саме у спосіб визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №95 від 14.02.2023 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 2 періоди роботи з 15.05.1996 по 19.12.1998, з 01.06.2000 по 31.07.2000, з 01.09.2000 по 30.09.2000, з 01.12.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 26.12.1985 по 31.12.1985, з 01.01.2001 по 31.01.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.05.2002 по 07.05.2002 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.02.2023.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивача належить стягнути половину понесених ним судових витрат зі сплати судового збору, тобто 536,80 грн, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №95 від 14.02.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 15.05.1996 по 19.12.1998, з 01.06.2000 по 31.07.2000, з 01.09.2000 по 30.09.2000, з 01.12.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 26.12.1985 по 31.12.1985, з 01.01.2001 по 31.01.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.05.2002 по 07.05.2002 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.02.2023.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батюка, 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84100, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна