Справа № 520/7932/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 р. Справа № 520/7932/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.06.23 по справі № 520/7932/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОЛІГА-ТРЕЙД

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІГА-ТРЕЙД", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 17.03.2023 р. (форма В-4).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №5 від 17.03.2023 р. (форма В-4) з податку на додану вартість, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1 279 990,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Харківській області (, вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" (, вул. Кропивницька, буд. 14, смт. Нова Водолага, Харківський район, Харківська область, 63200) суму судового збору у розмірі 19 199,85 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто дев`яносто дев`ять гривень вісімдесят п`ять копійок).

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" належить до підприємств реального сектору економіки, та займається продажем рослинних олій та шроту.

На підставі направлень від 03.02.2023 № 921, № 922 виданих Головним управлінням ДПС у Харківській області головному державному інспектору відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Головного управління ДПС області Олені Кочетовій та головному державному інспектору відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Головного управління ДПС області Вікторії Корнієнко відповідно та наказу Головного управління ДПС області від 19.12.2022 № 1682-п (зі змінами внесеними наказом від 06.01.2023 №47-п), виданого на підставі п. п. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20,п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02 грудня 2010 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД".

Перевірка проводилась у період з 06.02.2023 року по 10.02.2023 року.

За результатами перевірки посадовими особами контролюючого органу було складено акт №3500/20-40-07-05-03/42349321 від 17.02.2023 року "Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" (податковий номер 42349321) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у тому числі заявленого до бюджетного відшкодуванню з бюджету".

Відповідно до висновків акту перевірки №3500/20-40-07-05-03/42349321 від 17.02.2023 року, посадовими особами контролюючого органу встановлено наступні порушення ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД":

- п. 198.3, п. 198. 6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1) на 2 242 796,00 грн., у тому числі за жовтень 2022 року на 2 242 796 грн.;

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198. 6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) на 2 698 640,00 грн., у тому числі за жовтень 2022 року на 2 698 640,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки №3500/20-40-07-05-03/42349321 від 17.02.2023 року, посадовими особами відповідача було складено податкове повідомлення-рішення №5 (форма В-4) від 17.03.2023 року з податку на додану вартість, яким, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1 279 990,00 грн.

В досудовому порядку позивач оскаржував акт перевірки №3500/20-40-07-05-03/42349321 від 17.02.2023 року.

За результатами розгляду заперечень відповідачем позивачу було направлено відповідь вих. №680/ж12/20-40-07-05-09 від 13.03.2023р., згідно якої посадові особи не погодилися із аргументами позивача.

Не погоджуючись із таким рішенням контролюючого органу та вважаючи його таким, що порушує права позивача, ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Суспільні відносини з приводу суті та меж податкового обов`язку, змісту податкової дисципліни, обсягу повноважень органів публічної адміністрації у галузі податкової справи, механізмів та заходів податкового контролю, приводів та порядку і способів та підстав застосування заходів податкового примусу, складу протиправних діянь у вигляді податкових правопорушень, міри юридичної відповідальності винних осіб та правил її реалізації з 01.01.2011р. унормовані, насамперед, приписами Податкового кодексу України.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень ПК України.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 ПК України з урахуванням положень цього Кодексу

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у томі числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду зокрема, у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів, у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Так, відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.1., 201.4., 201.6. ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один із способів, визначених п. 201.1. ст. 201 ПК України; податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця; податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 200.1. ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу вищенаведених норм вбачається, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума ПДВ для включення до податкового кредиту, крім того, повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Так, згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (надалі - Закон №996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за №168/704 (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) (надалі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), "господарські операції" - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Сужовим розглядом встановлено, що з метою здійснення господарської діяльності в період, що перевірявся, ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" використовувало наступні об`єкти нерухомого майна:

1) за договором оренди нежитлового приміщення від 01.06.2022 №0106-01 з ТОВ "АГРОКОМ НОВА ВОДОЛАГА" та актом прийому-передачі приміщення від 01.06.2022 нежитлову будівлю адміністративної будівлі літ. А-1, каб. 2, загальною площею 11,0 кв.м, за адресою: 63200, Харківська обл., смт Нова Водолага, вул. Кропивницька, буд. 14;

2) за договором суборенди приміщення від 01.02.2022 №0102Ар з ТОВ "АГРОЛІГА" та акт прийому-передачі приміщення від 01.02.2022р. з ТОВ " АГРОЛІГА-ТРЕЙД" (42349321) - приміщення під офіс за адресою м. Харків пр. Науки, буд.27-Б, 7 поверх. Загальна площа 30,0 кв.м.;

3) за договором оренди приміщення від 01.09.2021 №0109-01 з ТОВ "АГРОКОМ НОВА ВОДОЛАГА" та актом прийому-передачі приміщення №1 від 01.09.2021 нежитлову будівлю склад літ. З, загальною площею 250,0 кв.м, за адресою: 63200, Харківська обл., смт Нова Водолага, вул. Чехова, буд. 14.

Крім того, ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" володіє іншими основними засобами - оргтехнікою, що відображено у оборотно-сальдовій відомості по рахунку 10 за жовтень 2022р.

ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" заявлено суму бюджетного відшкодування за жовтень 2022 року.

Колегія суддів зазначає, що основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2022 року є здійснення операцій з придбання сільськогосподарської продукції (соняшник врожаю) за ставкою 14%, транспортно-експедиційних послуг та послуг з переробки на олію соняшникову сиру нерафіновану для харчової промисловості з насіння соняшника, які в подальшому реалізовано на території України за основною ставкою та за межі митної території України за нульовою ставкою.

Згідно даних додатку 3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування" до податкової декларації за жовтень 2022 задекларовано від`ємне значення з податку на додану вартість до бюджетного відшкодування у сумі 6 133 689 грн, період виникнення якого задекларовано у звітному періоді: січень 2022 року у сумі 406,25 грн., лютий 2022 року у сумі 157 143,86 грн., березень 2022 року у сумі 572,93 грн., серпень 2022 року у сумі 599,75 грн., вересень 2022 року у сумі 1 932 065,84 грн., жовтень 2022 року у сумі 4 042 900,51 грн.

Судом встановлено, що в акті перевірки контролюючим органом зазначено, що ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" відсутнє право на формування податкового кредиту по операціях з ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" за жовтень 2022 року, чим порушено вимоги п.п. "а" п. 198.1, п. 198.2, абзаців першого і другого п. п. 198.3, п. п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року (з урахуванням змін та доповнень).

ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД", внаслідок неправомірного відображення значення рядка 10.3Б, в порушення п. 198.1, п. 198.2, абзаців першого і другого п. п. 198.3, п. п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10, п. 201.11 ст. 201 ПКУ, пп. 1 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289, безпідставно сформовано податковий кредит на суму 1 279 990 грн з урахуванням округлення до гривні за загальновстановленими правилами, відповідно до п. 4 розділу III Порядку № 21.

Судовим розглядом встановлено, що в п.3.2.1.3. акту перевірки зазначено, що в охопленому перевіркою звітному періоді платником податків ТОВ "АГРОЛІГА- ТРЕЙД" (податковий номер 42349321) оформлено взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення в Декларації за жовтень 2022 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування, а саме з: "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" (податковий номер 39421968).

Колегія суддів зазначає, що відповідач послався на те, що контрагента ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" внесено, до переліку ризикових відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку з причини - підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій рішеннями Комісії регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 рішеннями від 16.12.2021 № 7567, від 18.01.2022 року №325 та від 26.01.2022 року № 597.

Рішенням Комісії регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165 від 13.06.2022 року з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 24.02.2023 року №24-02/1 прийнято рішення від 02.03.2023 №980 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Внесення ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" до переліку ризикових відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку з причини - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку не скасовано, та, відповідно, має законну силу та правові наслідки.

Також, відповідачем зазначено, що згідно аналізу даних ЄРПН ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" за період з січня по жовтень 2022 придбано насіння, добрива та запчастини для машин та механізмів, а реалізовано ТМЦ з номенклатурою: Борошно пшеничне вищого ґатунку, Кукурудза, Макуха, Молоко коров`яче незбиране, Н/п №523 Новорічна ялинка 385г/9шт, Озима пшениця, Озима пшениця 2 клас врожаю 2021р., Озима пшениця 3 клас врожаю 2021р., Озима пшениця 4 клас врожаю 2021р., Олія соняшникова, Пакет великий 50мкм/500шт, Пакет великий 50мкм/шт, Послуги по боронуванню, Послуги по внесенню мінеральних добрив, Послуги по культивації, Послуги по оприскуванню польових культур засобами захисту рослин, Послуги по оранці, Послуги по посіву кукурудзи, Послуги по посіву пшениці ярої, Послуги по посіву соняшнику, Соняшник, Соняшник врожаю 2022р., Цукор - пісок в мішках.

Згідно даних ЄРПН ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" у жовтні - грудні 2022 року реалізовано ТМЦ з номенклатурою "Соняшник, Соняшник врожаю 2022 року" у кількості 1503,029 т, вартість 11982,46 - 12719,3 грн/т, при цьому згідно звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур у 2022 році за формою 29-сг зібрано соняшнику лише 1078,56т, та придбано у ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" (податковий номер 39365736) 350т. за ціною 11403,51т.

Дані факти, а саме недостатня кількість працівників, відсутність необхідних об`єктів оподаткування свідчить про неможливість виконання ТОВ " АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" операцій в обсягах зазначених в первинних документах, бухгалтерському обліку та ЄРПН.

Щодо реальності здійснення господарської операції між позивачем та контрагентами, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" та постачальником товару ТОВ "АГРОІГІВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" було укладено договір поставки № 0710-0122ПТ від 07.10.2022, відповідно до якого Постачальник зобов`язується продати (поставити), а Покупець зобов`язується приймати й оплачувати товар українського походження, врожаю 2022 року, на умовах зазначених у договорі, зокрема:

- пунктом 1.2. Договору встановлено: найменування товару - соняшник, кількість товару 1000,00т. (+/-10%);

- пунктом 1.3. Договору встановлено: якість товару має відповідати ДСТУ 7011:2009 та відповідати наступним якісним показникам: вологість -8%, смітна домішка -3%;

- пунктом 2.1. Договору встановлено: товар за цим договором повинен бути поставлений Покупцю у термін до 10.11.2022 року; про готовність всього товару або окремих партій до відвантаження Постачальник повідомляє Покупця не пізніше ніж за 3 дні до запланованої дати відвантаження;

- пунктом 2.3. Договору встановлено: товар поставляється на умовах DAP (поставка до пункту), що розташований Харківська область, Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, вул. Чехова, 14 або Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Станційна, 88;

- пунктом 2.9 Договору передбачено, що якщо Постачальник безпосередньо придбав Товар у сільськогосподарського підприємства - виробника і є першим набувачем права власності на Товар з моменту його виробництва сільськогосподарським підприємством, Постачальник зобов`язується надати Покупцю копії наступних документів: договір поставки; товарну накладну; податкову накладну.

Договір підписано з боку ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" від імені директора Яковлєвої М.О. та скріплено печаткою, з боку ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" (податковий номер 39421968) від імені директора ОСОБА_1 та скріплено печаткою.

До податкової декларації за жовтень 2022 року, до складу податкового кредиту ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" (податковий номер 42349321) включено податкові накладні виписані ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" у жовтні 2022 року на загальну суму 10 311 441,73 грн. у т. ч. ПДВ 1 266 317,4 грн. (за ставкою 14%).

Факт отримання товару підтверджується видатковими накладними №№ 75 81, №83 - 85, №90, №91, № 93 - 99, складеними з 07.10.2022 по 29.10.2022 р.

Перевезення вантажу здійснено автомобільним транспортом на замовлення ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ", перевізники ФОП ОСОБА_2 та ТОВ " АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ", вантажоодержувач ТОВ "АГРОКОМ НОВА ВОДОЛАГА" (податковий номер 33001687) для ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" згідно договору переробки №2808-01 від 28.08.2018 року, пункт навантаження Харківська область, Красноградський район, с. Охоче, вул. Заозерна, пункт розвантаження Харківська область смт. Нова Водолага, вул. Чехова, буд. 14.

Факт оплати товару ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" підтверджується банківськими виписками.

ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" на адресу ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" були складені відповідні податкові накладні, які були зареєстровані у ЄРПН.

В бухгалтерському обліку зазначені операції відображені в оборотно сальдових відомостях по б.р. 631 наступними бухгалтерськими проводками: Дт б.р. 201 Кт б.р. 631 на суму 9 045 124,34 грн.; Дт б.р. 6442 Кт б.р. 631 на суму 1 266 317,4 грн.

Станом на день подання позову кредиторська заборгованість ТОВ "АГРОЛІГА- ТРЕЙД" перед ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" відсутня.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про реальність зазначеної господарської операції між ТОВ "АГРОЛІГА- ТРЕЙД" перед ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ".

Крім того, судова колегія зазначає, що придбане насіння використано позивачем у власній господарській діяльності шляхом переробки в олію соняшникову та шрот за Договором на переробку насіння соняшникового №2808-01 від 28.08.2018р., укладеного між ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" та ТОВ "АГРОКОМ НОВА ВОДОЛАГА".

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до умов договору на переробку насіння соняшнику ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" передавало, а ТОВ " АГРОКОМ НОВА ВОДОЛАГА" зобов`язувалось в обумовлені строки прийняти соняшник у заліковій вазі та здійснити переробку в соняшникову олію та макуху, провести розміщення сировини на переробку, передати виготовлену продукцію, надати послуги по відвантаженню продукції.

ТОВ "АГРОКОМ НОВА ВОДОЛАГА" має складські приміщення для зберігання зерна та основні засоби для переробки соняшника на олію та шрот.

Послуга по переробці соняшника на олію та шрот надається по коду ДКПП 10.41.

Приміщення ТОВ "АГРОКОМ НОВА ВОДОЛАГА" для приймання сировини (насіння соняшника) обладнані спеціальними механізмами для розвантаження товару.

Так, після заїзду на територію заводу ТОВ "АГРОКОМ НОВА ВОДОЛАГА" автомобіль заїжджає на ваги підприємства, де відбувається зважування повної ваги автомобіля і відбір проб насіння лаборантом акредитованої лабораторії. Потім автомобіль з`їжджає з терезів і очікує результати аналізу соняшнику. При позитивних результатах аналізу (сміття до 3%, волога до 8%) автомобіль автоматично розвантажується в завальну яму за допомогою підйомника ГУАР-35.

Після розвантаження автомобіль зважується та виїжджає за межі території підприємства. Якщо згідно з аналізами йде перевищення сміття і вологи, соняшник допрацьовується до необхідних показників на зерноочисному комплексі КБС-10 і зерносушарки FSN 15 1138Т.

Якщо згідно з аналізами йде перевищення сміття і вологи, соняшник допрацьовується до необхідних показників на зерноочисному комплексі БСХ-200 і зерносушарки Ravaro.

Таким чином, у ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" відсутня необхідність щодо наймання вантажників для розвантаження товару.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що факт переробки насіння соняшникового підтверджується Актами приймання-передачі сировини, Актами приймання-передачі олії соняшникової, Актами прийому-передачі шроту соняшникового, Актами здачі-приймання робіт (наданих послуг), посвідченнями якості.

В подальшому реалізація олії соняшникової відбулась на адресу: Agroliga group PLC, Кіпр за Контрактом №081122-1 від 08.11.2022, а реалізація шроту соняшникового відбулась на адресу Wist SP.Z.O.O за Контрактом №290922 від 12.09.2022р., що підтверджується відповідними контрактами, інвойсами, залізничними накладними, ВМД, банківськими виписками.

Колегія суддів зазначає, що в наданих до перевірки ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" первинних документах розкривається фактичний зміст господарської операції, а придбаний товар був використаний в межах здійснення власної господарської діяльності ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" (переробка насіння у масло соняшника та шрот та подальший продаж), а відтак наявне документальне підтвердження задекларованих взаємовідносин між ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" в частині придбання ТМЦ від ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ".

Враховуючи те, що реальність вчинення господарської операції між ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" та ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ" підтверджується документально, то су першої інстанції дійшов вірного висновку, що у ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" наявні законні підстави для податкового обліку операцій, що досліджувались проведеною перевіркою.

Суд зазначає, що вищезазначені первинні документи складені відповідно до чинного законодавства. Так, статтею 1 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що під економічною вигодою розуміється потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.

При цьому під господарською операцією розуміється дія або подія яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань власному капіталі, відомості про яку містяться в первинному документі що підтверджує її здійснення. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків. При цьому загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 цього Кодексу).

Судова колегія зазначає, що одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість і податку на прибуток підприємств, а також на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), здійснюваних для провадження власної господарської діяльності платника податку, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та які відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, та мають підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість і податку на прибуток підприємств та податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до перевірки надано всі документи, що підтверджують фактичне здійснення спірної господарської операції та наслідків такої операції у вигляді зміни стану та структури активів і зобов`язань ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД".

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені первинні документи складені для документального оформлення господарської операції з придбання ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" товару є такими, що відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності: містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру, кількість, ціну, тобто не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Враховуючи викладене, колегія суддів наголошує, щосвказані документи підтверджують здійснення ТОВ " АГРОЛІГА- ТРЕЙД" господарської операції з ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ".

Судом встановлено, що зазначені первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п. 201.1 та 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово господарських операцій, а тому в розумінні ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є первинними документами, що спростовує висновок органу доходів і зборів щодо відсутності реального та фактичного переміщення товару.

Колегія суддів зазначає, що дані первинні документи у своїй сукупності в повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні і кількісні показники та підтверджують пов`язаність здійснених витрат з господарською діяльністю, подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД ".

Колегія суддів звертає увагу, що посадові особи відповідача під час здійснення контрольного заходу визначили неможливість здійснення вказаної господарської операції з боку контрагентів ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" не на підставі первинних документів, а на підставі наявної податкової інформації щодо контрагентів, застосовуючи власні припущення щодо неможливості здійснення ними господарських операцій через відсутність у ДПС інформації про наявність матеріально-трудових ресурсів та ризиковість контрагентів, що суперечить положенням Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків-юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Законодавством України на учасників цивільно-правових відносин, які є платниками податків, не покладено обов`язку та не визначено право перевірки відповідності законодавству статусу контрагентів, в т. ч. перебування за місцезнаходженням, та дотримання ними вимог податкового законодавства. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку.

Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Так, в постанові від 24 квітня 2018 року у справі N 813/8500/13-а Верховний Суд висловив правову позицію, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року N 808/1543/17.

Так, Податковий кодекс України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом, а також обов`язкової оплати за придбаний товар. Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбанні товару (послуги) не безпосередньо до бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товарів (послуг), який у складі вартості проданого товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов`язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника. Відповідно, несплата податку на додану вартість постачальником сама по собі не є підставою для зменшення податкового кредиту зазначеного податку товариству, яке віднесло до податкового кредиту суму податку на додану вартість, сплачену в ціні товару.

Колегія суддів наголошує, що можливі порушення податкового законодавства з боку контрагентів ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про відсутність фактичного здійснення цим суб`єктом господарювання господарських операцій для ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" та відсутність у ТОВ"АГРОЛІГА-ТРЕЙД", як покупця товару/послуг, права на податковий кредит, а тому не можуть бути підставою для позбавлення ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" права формувати такий податковий кредит по господарських операціях з цим контрагентом.

Крім того, судова колегія зазначає, що у разі, якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення ТОВ "АГРОЛІГА- ТРЕЙД" до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями та їх постачальниками, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальником правил оподаткування.

Колегія суддів звертає увагу, що чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосередніх контрагентів або третіх осіб у відносинах з контрагентами на предмет виконання ними вимог податкового законодавства.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд, у своїй постанові від 25 лютого 2021 року у справі № 640/3515/19.

Судом встановлено, що Контрагент постачальник ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" на момент укладання та виконання спірної господарської операції був зареєстровані в ЄДРЮО з основними видами діяльності - ФГ "ЗОРІ ДЕРГАЧІВЩИНИ" - 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, знаходилось на податковому обліку в ДПС, мало свідоцтва платника податку на додану вартість, що не заперечується ДПС, а також відображено в акті перевірки.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" має право на віднесення сум податкового кредиту за господарськими операціями із зазначеним вище контрагентом.

У бухгалтерському обліку методологічні засади формування інформації про витрати та її розкриття в фінансовій звітності, склад витрат визначаються Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 року N 318, та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року N 27/4248 (далі - П (С)БО 16).

Відповідно до пунктів 5-7 ПСБО 16 - витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Так, виключний перелік витрат, які не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати, визначено пункт 9 ПСБО 16.

Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати:

- платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо;

- попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг;

- погашення одержаних позик;

- інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту);

- витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;

- балансова вартість валюти.

Відповідно до пункту 18 ПСБО 16 до адміністративних витрат відносяться загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством:

- загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо);

- витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу- витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна,

- амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона);

- винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо);

- витрати на зв`язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо);

- амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання;

- витрати на врегулювання спорів у судових органах;

- податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг);

- плата за розрахунково - касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти;

- інші витрати загальногосподарського призначення.

До інших операційних витрат включаються: - витрати на дослідження та розробки відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи";

- собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов`язаних з їх реалізацією;

- сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів;

- витрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов`язаннями, що пов`язані з операційною діяльністю підприємства);

- втрати від знецінення запасів;

- нестачі й втрати від псування цінностей;

- визнані штрафи, пеня, неустойка;

- витрати на утримання об`єктів соціально-культурного призначення;

- інші витрати операційної діяльності.

Відповідно до пункту 6 ПСБО Фінансова звітність підприємства формується з дотриманням таких принципів: нарахування та відповідності доходів і витрат, за яким для визначення фінансового результату звітного періоду слід порівняти доходи звітного періоду з витратами, які були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в обліку і звітності у момент їх виникнення, незалежно від часу надходження і сплати грошей.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) сум податку на додану вартість та валових витрат є факт придбання товарів, робіт чи послуг із метою їх використання в господарській діяльності. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судовим розглядом встановлено, що в ході перевірки ДПС вивчав податкові накладні, які є в наявності у підприємства, належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що п. 201.10 ст. 201 ПК України є безумовною підставою для формування податкового кредиту по ПДВ. Таким чином, податковий кредит і витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість і податку на прибуток підприємств має бути фактично підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Колегія суддів зазначає. що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку, то у разі підтвердження факту отримання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені виконавцем, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Отже, недотримання всіх вимог стосовно заповнення первинної документації - не тягне за собою наслідок визнання фіктивними господарських операцій, а не взяття до уваги документів, що складені хоча і з помилками в разі фактичного здійснення господарської операції - є протиправним. Тому, виявлення такого недоліку не заслуговує на увагу суду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення №5 від 17.03.2023 р. (форма В-4), не грунтується на вимогах податкового законодавства, прийнято без урахуванням усіх істотних обставин, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 по справі № 520/7932/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 по справі № 520/7932/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич