Справа № 626/2530/23
Суддя: Рибальченко І. Г.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/2530/23
Провадження № 2-а/626/18/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

20.11.2023 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.,

за участю секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління поліції у Харківській області, поліцейського ВРПП Красноградського ВПП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Педченка Івана Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління поліції у Харківській області, Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, поліцейського ВРПП Красноградського ВПП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Педченка І.М., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.08.2023 р. серії БАД №324520 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 15.08.2023 року о 23,00 год перед початком руху перевірив справність роботи зовнішнього освітлення т/з, зокрема освітлення заднього номерного знаку. 23.05 год. 15.08.2023 р. працівники поліції здійснили зупинку його автомобіля, та повідомили йому, що він рухається на автомобілі з неосвітленим номерним знаком. Він подав клопотання про користування юридичною допомогою під час розгляду справи, яке інспектором було відхилено та одразу було складено оскаржувану постанову. Про те, що під час руху освітлення заднього номерного знаку перестало працювати, він не знав та не міг бачити, дізнався про технічну несправність лише після зупинки інспектором поліції. Під час винесення оскаржуваної постанови працівник поліції відхилив його клопотання залучення захисника, що і змусило звернутись з позовом до суду.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати.

19.09.2023 року від відповідачів надійшов відзив на позов, в якому зазначено про незгоду з позовом з посиланням на факт вчинення позивачем правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, від нього надійшла до суду письмова заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ГУП в Харківській області та поліцейський ВРПП Красноградського ВПП ГУНП в Харківській області Педченко І.М. в судові засідання не прибули, клопотали про слухання справи за їх відсутності, а в позові просили відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що постановою серії БАД № 324520 від 15.08.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП АП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн. Підставою винесення постанови стало те, що водій ОСОБА_1 15.08.2023 року о 23 год. 05 хв. керував транспортним засобом Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 , в с.Піщанка, вул.Першотравневе, з неосвітленим заднім номерним знаком, чим порушив п.п. 30.2 ПДР України. У постанові зазначено, про здійснення відео фіксації.

На місці події поліцейський за участі позивача провів розгляд справи про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст.ст. 278,279 КУпАП, та виніс оскаржувану постанову, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306(далі -ПДР).

Згідно зп.1.1 ПДР, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Таким, чином, нормами чинного законодавства встановлено заборону на користування транспортними засобами з номерними знаками, які закриті іншими предметами.

У відповідності до ч. 1ст. 121-3 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення) керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення за ч. 1 ст.121-3 КУпАП, відповідачем надано диск з відеозаписами нагрудної бодікамери, яка розміщена на одязі поліцейського та відеореєстратора встановленого на патрульному автомобілі, про які зазначено в постанові про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі з відеореєстратора, встановленого на патрульному автомобілі зафіксовано рух автомобіля під керуванням позивача з номерним знаком НОМЕР_1 .

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери, наданого відповідачем, поліцейським зазначено причину зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, а саме, що задній номерний знак автомобіля відповідача не освітлювався, що є порушенням п. 2.9в та п. 30.2 ПДР України.

Так, ознайомившись із відеозаписами з відеореєстратора, судом встановлено, що позивач керував транспортним засобом, в якого задній номерний знак неосвітлений.

Доводи позивача, щодо протиправності та безпідставності оскаржуваної ним постанови про накладення адміністративного стягнення суд відхиляє як такі, що не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами в розумінні ст.ст.73-74 КАС Українита спростовуються матеріалами справи. При цьому суд відзначає, що регламентований ч.2 ст.77 КАС Українипокладений на відповідача обов`язок доказування не є абсолютним і, згідно з приписами ч.1 вказаної норми, позивач також повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення. З приводу доводів позивача, що на момент початку руху він перевірив належність роботи зовнішнього освітлення т/з, зокрема заднього номерного знаку, який освітлювався, тому він не знав і не міг знати про можливу несправність, суд відхиляє як такі, що не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності. При цьому у контексті аналізу цих та інших доводів позову суд відзначає, що відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення спірного правопорушення автоматично не свідчить про відсутність в його діях складу такого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки вина в цьому випадку може бути виражена як у формі умислу, так і у формі необережності. Твердження останнього про те, що він в порядку, передбаченомуп.31.4 ПДРУкраїни - вжив заходів для усунення виявленої працівником поліції несправності, замінивши лампочку, суд приймає до уваги, але зазначає, що такі обставини також не спростовують факти вчинення ним адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності. Крім того, уп. 31.4 ПДРУкраїни, до якого відсилає норма п. 31.5 ПДРУкраїни, серед технічних несправностей і невідповідностей не передбачено несправність приладів освітлення номерного знаку. Тому посилання позивача на вказані норми є безпідставним та з огляду на обставини цієї справи не спростовують правомірності винесення відповідачем спірної постанови. Також, аналізуючи всі доводи позову, суд звертає увагу й на те, що позивач був присутній на місці складання постанови, повідомлений про її складання, про що свідчитьвідеозапис, та не навів у ній жодних письмових зауважень, заперечень, пояснень чи клопотань. Твердження останнього, що він подав письмове клопотання на місці зупинки про користування юридичною допомогою при розгляді справи , не знайшли свого підтвердження, тому, що такі в матеріалах справи відсутні.

Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було. Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Твердження позивача, що поліцейським порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення спростовуються долученим до відзиву відеозаписом з нагрудної камери.

За результатом розгляду справи, згідно з вимогами ст.251,252,268,278,279,280 КУпАП, інспектором установлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП, та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 324520 від 15.08.2023.

За таких обставин, враховуючи, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджено наявними у справі доказами, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому позов є безпідставним.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено судові витрати зі сплати судового збору необхідно віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.6,10,14,241-246,255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління поліції у Харківській області, поліцейського ВРПП Красноградського ВПП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Педченка Івана Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: