Справа № 400/8163/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 р. Справа № 400/8163/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 року відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без зарахування до загального страхового стажу періодів його роботи з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року у ТОВ «Елеваторпромсервіс», з 14.05.1997 року по 22.01.1998 року у Виробничо-торговому приватному пiдприємстві «Південьсервіспром», та без урахування розміру заробітньої плати з 01.01.2011 року по 28.02.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 01.03.2023 року із зарахуванням до його страхового стажу періодів його роботи з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року у ТОВ «Елеваторпромсервіс», з 14.05.1997 року по 22.01.1998 року у Виробничо-торговому приватному пiдприємстві «Південьсервіспром» та включити у розрахунок розміру пенсії позивача при здійсненні перерахунку з 01.03.2023 року розмір заробітньої плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 року по 28.02.2023 року, та виплатити різницю між нарахованою та фактично виплаченою пенсією з 01.03.2023 року з урахуванням проведених платежів.

Ухвалою від 05.07.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати та набув 24 місяці страхового стажу.

ГУ ПФУ було проведено масовий перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058). Проте відповідач провів перерахунок пенсії позивача без врахування страхового стажу та заробітної плати за період роботи з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року у ТОВ «Елеваторпромсервіс», з 14.05.1997 року по 22.01.1998 року у Виробничо-торговому приватному пiдприємстві «Південьсервіспром» та без урахування розміру заробітньої плати з 01.01.2011 року по 28.02.2023 року.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач у задоволенні позову просив відмовити. Заперечуючи проти вимог позивача ГУ ПФУ зазначило наступне:

З 01.03.2023 року позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 згідно даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме з урахуванням страхового стажу станом на 01.03.2023 року, а саме по 31.12.2022 року.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 42 Закону № 1058, право на наступний перерахунок позивач набуває через 2 роки після перерахунку пенсії, тобто після 01.03.2025 року. Оскільки, на день проведення перерахунку пенсії позивача, тобто, на 01.03.2023 року, у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містилися відомості про періоди його роботи по 31.12.2023 року, які і було зараховано до страхового стажу при проведенні перерахунку пенсії, тому вимога позивача про врахування періодів роботи з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року при здійсненні вказаного перерахунку пенсії з 01.03.2023 року є передчасною. До страхового стажу не зараховано період роботи позивача з 14.05.1997 року по 22.01.1998 року, оскільки, в наданій позивачем довідці відсутній наказ і дата прийняття на роботу та наказ про звільнення передує даті звільнення з роботи, а отже, вимога позивача про зарахування до страхового стажу вказаних періодів роботи є безпідставною.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ з 15.07.1999 року та продовжує працювати.

01.03.2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок пенсії.

Однак, при перерахунку пенсії відповідачем всупереч нормам діючого законодавства було зараховано до страхового стажу тільки 1 рік 9 місяців.

У заяві позивач просив відповідача врахувати до страхового стажу період роботи з 14.05.1997 року по 22.01.1998 року у Виробничо-торговому приватному пiдприємстві «Південьсервіспром» згідно з записами у трудовій книжці та довідкою з підприємства.

22.06.2023 року позивач отримав відповідь № 11029-10540/К-02/8-1400/23 від 08.06.2023 року, де відповідачем було зазначено, що з 01.03.2023 року було перераховано пенсію відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058, а з додаванням стажу згідно даних станом на 01.03.2023 року реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.Перерахунок пенсії проводиться із заробітноії плати (доходу), з якоії обчислена пенсія. Позивачу перераховано пенсію по стажу, оскільки в реєстрі застрахованих осіб на дату відпрацювання заяви були відсутні данні про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 24 місяці страхового стажу.

Страховий стаж на 01.03.2023 року складає 52 роки і був врахований по 31.12.2022 року.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 14.05.1997 року по 22.01.1998 року, оскільки в наданій довідці відсутній наказ і дата на прийняття на роботу та наказ про звільнення передує даті звільнення з роботи.

Статтею 26 Закону № 1058, яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу.

Частиною 4 ст. 42 Закону № 1058 визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за які щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону № 1058 до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

До набрання чинності Законом № 1058 питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788).

Відповідно до ст. 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону № 1058 (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство- страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на належну пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року усправі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі № 482/434/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Суд зазначає, що орган Пенсійного фонду України не врахував наведені вище положення законодавства, а тому неправомірно не зарахував у повному обсязі спірний період роботи позивача з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року до страхового стажу при перерахунку пенсії з 01.03.2023 року.

Щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи з 14.05.1997 року по 22.01.1998 року згідно з записами в трудовій книжці, такі дії відповідача є неправомірними, так як даний період роботи чітко визначений у трудовій книжці, та позивачем були надані уточнюючі документи до пенсійного органу на позивача не може покладатися відповідальність за невірно заповнену на думку відповідача трудову книжку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується

Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058, страховий стаж це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Згідно ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ст. 113 Закону № 1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 4 статті 42 Закону № 1058, передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом № 1788, та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 та пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 ркоу № 280 (із змінами), постановою правління Пенсійного фонду України від 18.05.2018 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.06.2018 року № 714/32166, затверджено Порядок проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 10-1).

Цей Порядок визначає механізм проведення перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), щороку з 01 квітня без додаткового звернення осіб, які після призначення (попереднього перерахунку) пенсії продовжували працювати.

Пунктом 3 Порядку № 10-1 встановлено, що перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії: 1. продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії; продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу.

Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.

Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до п. 4 Порядку № 10-1 перерахунок проводиться тим особам, які станом на 01 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбачене пунктом 3 цього Порядку, на найбільш вигідних умовах.

Згідно ч. 4 ст. 45 Закону №1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 року у справі № 199/1852/15-а, та від 31.10.2019 року у справі № 266/1994/17.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії позивача має бути враховано розмір його заробітнбої плати по 28.02.2022 року, так як за цей період роботодавцем сплачувалися страхові внески та рівень мого заробітку позивача теж змінився.

За таких обставин, суд дійшов висновку про невідповідність дій пенсійного органу щодо не врахування спірного періоду до стажу роботи позивача критеріям правомірності дій суб`єктів владних повноважень, викладеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Одночасно з цим, згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зметою ефетивного та повного захисту прав позивача, суд задовольняє пошов шляхом:

- визнання протиправними дії ГУ ПФУ щодо проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.03.2023 року відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 без зарахування до загального страхового стажу періодів роботи з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року у ТОВ «Елеваторпромсервіс», з 14.05.1997 року по 22.01.1998 року у Виробничо-торговому приватному пiдприємстві «Південьсервіспром», та без урахування розміру заробітньої плати за період з 01.01.2011 року по 28.02.2023 року;

- зобов`язання ГУ ПФУ зарахувати до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року у ТОВ «Елеваторпромсервіс», з 14.05.1997 по 22.01.1998 у Виробничо-торговому приватному пiдприємстві «Південьсервіспром», із урахування розміру заробітньої плати за період з 01.01.2011 року по 28.02.2023 року;

- зобов`язання ГУ ПФУ здійснити з 01.03.2023 року перерахунок пенсії позивача, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із врахуванням страхового стажу за періоди роботи з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року у ТОВ «Елеваторпромсервіс», з 14.05.1997 по 22.01.1998 у Виробничо-торговому приватному пiдприємстві «Південьсервіспром», розміру заробітньої плати за період з 01.01.2011 року по 28.02.2023 року, та з урахуванням раніше здійснених виплат.

Відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 9, 77, 139, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 року відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без зарахування до загального страхового стажу періодів роботи з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року у ТОВ «Елеваторпромсервіс», з 14.05.1997 року по 22.01.1998 року у Виробничо-торговому приватному пiдприємстві «Південьсервіспром», та без урахування розміру заробітньої плати за період з 01.01.2011 року по 28.02.2023 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) періоди роботи з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року у ТОВ «Елеваторпромсервіс», з 14.05.1997 по 22.01.1998 у Виробничо-торговому приватному пiдприємстві «Південьсервіспром», із урахування розміру заробітньої плати за період з 01.01.2011 року по 28.02.2023 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) здійснити з 01.03.2023 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із врахуванням страхового стажу за періоди роботи з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року у ТОВ «Елеваторпромсервіс», з 14.05.1997 по 22.01.1998 у Виробничо-торговому приватному пiдприємстві «Південьсервіспром», розміру заробітньої плати за період з 01.01.2011 року по 28.02.2023 року, та з урахуванням раніше здійснених виплат.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.11.2023 року.

Суддя О.В. Малих