Справа № 560/19516/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

21 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Салюк П.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 3220,80 грн або письмового обґрунтування наявності законодавчо визначених підстав для звільнення від сплати судового з наданням доказів на їх підтвердження; подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами не пропущено; надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами.

13.11.2023 на адресу суду надійшла заява представника позивача щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача, зазначає, що строки звернення позивачем не пропущено, оскільки з вимогою поновити виплату пенсію представник позивача звернувся до пенсійного органу 27.07.2023.

Визначаючись щодо вказаної заяви, суд враховує наступне.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З урахуванням положень Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що листом №1538-1322/Ф-04/8-2200/20 від 08.04.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, про те що пенсія ОСОБА_1 , нараховувавсь за довіреністю більш як один рік. Однак, на підставі п. 16 порядку № 1596 з 01.09.2019 виплата пенсії позивачу тимчасово призупинена, оскільки ОСОБА_1 фактично не проживав в Україні.

З врахуванням наведеного, суд зазначає, що позивач знав про припинення виплати пенсії починаючи з 2019 року, однак звернувся до суду лише у 2023 році, чим порушив передбачений КАС строк звернення до суду.

Щодо доводів позивача, про те що перебіг строку звернення до суду повинен обраховуватись з моменту звернення представника позивача до органу пенсійного фонду, а саме з 27.07.2023, суд зазначає, що вказана обставина не є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки виплата пенсії позивачу була припинена з 01.09.2019 року, про що позивач був обізнаний.

В свою чергу позивач не обґрунтовує, які зміни відбулися та внаслідок чого у нього була відсутня можливість подати позовну заяву починаючи з 2019 року, а саме з дати коли позивач дізнався про припинення виплати пенсії.

В той же час, триваюча пасивна поведінка позивача не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вказані позивачем обставини є не поважними причинами для поновлення строку звернення до суду.

13.11.2023 представником позивача також було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування вказаної заяви, позивач зазначив, що згідно довідки з органу Державної податкової служби України №0403-23-05797 від 10.08.2023 у позивача відсутні доходи.

Визначаючись, щодо вказаного клопотання суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» - «Відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З доданих до позовної заяви доказів не вбачається, що позивач є: військовослужбовцем чи батьком, який має дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів чи одинокою матір`ю (батьком), який має дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю чи членом малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї чи особою, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена або предметом його позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Однак, позивач в поданій позовній заяві вказував, що йому встановлена 2 група інвалідності.

Суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 13 листопада 2023 року зазначив:

"... Позивач не додав до матеріалів позову копію відповідного посвідчення на підтвердження статусу особи з інвалідністю ІІ групи. Ця довідка, по-перше, є доказом міри втрати здоров`я та покликана встановити ступінь обмеження життєдіяльності людини, причину, час настання, групу інвалідності, сприяє проведенню ефективних заходів щодо профілактики інвалідності, реабілітації осіб з інвалідністю, пристосування їх до суспільного життя, а, по-друге, у довідці відсутня фотографія власника, що унеможливлює ідентифікувати та верифікувати особу."

Тобто, позивач міг усунути вказаний недолік позовної заяви шляхом подання посвідчення, яке підтверджує відповідний статус позивача, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію "дитина з інвалідністю" (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату), чого позивачем виконано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що станом на 21.11.2023 року позивач не усунув недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду від 13.11.2023.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, позовну заяву необхідно повернути позивачеві.

Керуючись пунктом частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані в заяві від 13.11.2023.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяП.І. Салюк