Справа № 520/10473/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 р. Справа № 520/10473/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/10473/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у непроведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 07.02.2022 року №ФХ117140 про грошове забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 16.02.2023 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ФХ117140 від 07.02.2022 року про грошове забезпечення та здійснити виплату перерахованої пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунку пенсії по втраті годувальника, виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , визначеного в довідці №ФХ117140 від 07.02.2022 року, виданій Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з 01.04.2019 року, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 , визначеного в довідці №ФХ117140 від 07.02.2022 року Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, здійснивши виплату недоплаченої частини пенсії з 01.04.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ().

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по втраті годувальника, призначену з 01.11.2022 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. Отже, суд зобов`язав відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, тобто раніше, ніж ця пенсія була призначена (01.11.2022). Зазначає, що після прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII, яким внесено зміни до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, підставою для перерахунку пенсії зазначено рішення Кабінету Міністрів України, до повноважень якого належить визначення на яких умовах та в якому розмірі слід здійсниш перерахунок пенсії. Отже, саме Кабінет Міністрів України за наявності фінансових можливостей держави визначає підстави коли може бути проведено перерахунок пенсії особам, яким пенсія призначена за нормами Закону № 2262-ХІІ, але в будь-якому випадку з урахуванням закріплених в Преамбулі Закону № 2262- XII вимог щодо гідного пенсійного забезпечення у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення. Стверджує, що вказані зміни до Закону № 2262-ХІІ не визнавалися не конституційними у встановленому порядку, є чинними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин. В контексті розгляду спірних правовідносин таке рішення про перерахунок пенсії прийнято Кабінетом Міністрів України у формі Постанови № 103 та на виконання вказаної постанови було проведено перерахунок пенсії усім категоріям осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ. Отже, проведення наступного перерахунку пенсії буде наслідком прийняття Кабінетом Міністрів України нового рішення про перерахунок пенсії. У випадку коли спеціальним Законом № 2262-ХІІ передбачено право, форми і види пенсійного забезпечення, але не унормовано розмір та види складових перерахунку пенсії та віднесено визначення підстав для перерахунку пенсії до повноважень Кабінету Міністрів України, то підвищення розміру грошового забезпечення та/або введення додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців без прийняття відповідного урядового рішення не зумовлює для органу ПФУ обов`язку вчинити дії, спрямовані на проведення перерахунку пенсії.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

Позивачу призначено пенсію по втраті годувальника (її чоловіка) в розмірі 30% грошового забезпечення ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на ім`я ОСОБА_2 складено довідку №ФХ117140 від 07.02.2022 року, в якій вказано основні та додаткові види грошового забезпечення, станом на 05.03.2019 року.

Супровідним листом Харківського обласного територіальним центром комплектування та соціальної підтримки направлено вказану довідку до ГУ ПФУ в Харківській області.

16.02.2023 року позивача із заявою звернувся до пенсійного органу щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки.

Проте, пенсійним органом перерахунку пенсії по втраті годувальника з 01.04.2019 року у відношенні позивача зроблено не було, про що повідомлено листом від 22.02.2023 року.

Не погоджуючись із відмовою пенсійного органу у проведенні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області допущено протиправні дії щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунку пенсії по втраті годувальника, виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , визначеного в довідці №ФХ117140 від 07.02.2022 року, виданій Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ визначено Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі за текстом Закон №2262).

Відповідно до преамбули даного Закону, Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

За змістом ст. 29 Закону України №2262-ХІІ, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Положенням ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України №2262-ХІІ встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах, зокрема, сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї (п. "б" ч.1 ст.36 Закону №2262-ХІІ).

Згідно із ст. 37 Закону №2262-ХІІ, пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Із аналізу вищевикладеного слідує, що Законом №2262-ХІІ врегульований розмір пенсії в разі втрати годувальника, а саме 30 відсотків заробітної плати загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. При цьому закріплено, що такий розмір не може бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В даному випадку процентне співідношення визначається відповідно до грошового забезпечення військовослужбовця за відповідною посадою, з якої був звільнений годувальник, для чого враховуються довідки про розмір грошового забезпечення, наявні в матеріалах справи, які застосовувалися (або мали б застосовуватися) для визначення розміру пенсії безпосереденьо самого померлого військовослужбовця - годувальника.

Судовим розглядом встановлено, що Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на ім`я ОСОБА_2 складено довідку №ФХ117140 від 07.02.2022 року, в якій вказано основні та додаткові види грошового забезпечення, станом на 05.03.2019 року.

Супровідним листом Харківського обласного територіальним центром комплектування та соціальної підтримки направлено вказану довідку до ГУ ПФУ в Харківській області.

Разом з тим, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 01.11.2022 позивачці призначено пенсію в разі втрати годувальника, виходячи із грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 визначеного в іншому розмірі (меншому), ніж той що вказаний у довідці №ФХ117140 від 07.02.2022.

Такі дії відповідача є протиправними, оскільки з 05.03.2019, тобто з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, від так з цієї дати померлий чоловік позивачки набув право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ.

Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на ім`я ОСОБА_2 складено та направлено до ГУ ПФУ в Харківській області довідку №ФХ117140 від 07.02.2022, в якій вказані як основні, так і додаткові види грошового забезпечення, а тому саме з урахування розміру грошового забезпечення, вказаного у цій довідці, повинен був обраховуватися розмір пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 .

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області призначено позивачці пенсію в разі втрати годувальника ОСОБА_2 виходячи з грошового забезпечення, що не відповідає грошовому забезпеченню померлого годувальника, тобто, в супереч вимогам ст. 30 Закону України №2262-ХІІ.

Водночас суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що перерахунок пенсії позивачці має проводитися з 01.04.2019, оскільки лише з 01.11.2022 позивачці призначено пенсію в разі втрати годувальника.

За таких обставин, доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд зобов`язав відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, тобто раніше, ніж ця пенсія була призначена (01.11.2022), заслуговують на увагу та враховуються судовою колегією.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки посилання на необхідність прийняття Урядом рішення про проведення перерахунку пенсії як підставу для проведення перерахунку не стосуються спірних правовідносин в частині того, що відповідач безпідставно не враховує для перерахунку пенсії грошове забезпечення померлого годувальника, розмір якого визначений у довідці №ФХ117140 від 07.02.2022.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів уважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення дати, з якої слід проводи перерахунок пенсії, а саме: з 01.11.2022 (тобто з дати призначення пенсії по втраті годувальника) шляхом викладення абзацу третього резолютивної частини рішення в зміненій редакції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 по справі №520/10473/23 - змінити шляхом викладення абзацу третього резолютивної частини рішення в такій редакції: «Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з 01.11.2022 року, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 , визначеного в довідці №ФХ117140 від 07.02.2022 року Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, здійснивши виплату недоплаченої частини пенсії з 01.11.2022 року, з урахуванням виплачених сум».

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 по справі №520/10473/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич