Справа № 520/22672/23
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 р. № 520/22672/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійське хлібоприймальне підприємство" (вул. Вторчерметівська, 1,Балаклія,Балаклійський район, Харківська область,64200) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Балаклійське хлібоприймальне підприємство", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00/24589/0408 від 11.08.2023.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське хлібоприймальне підприємство» (64205, Харківська область, Балаклійський район, м. Балаклія, вул. Вторчерметівська, буд. 1; ) судові витрати в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

В обґрунтування позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00/24589/0408 від 11.08.2023 є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 22.08.2023 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 06.09.2023 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00/24589/0408 від 11.08.2023 є таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

12.09.2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Балаклійське хлібоприймальне підприємство", зареєстрований 30.08.2005 року та здійснює свою господарську діяльність складського господарства (згідно КВЕД-2010), а саме діяльність зернового складу.

Місцезнаходженням позивача та місцем провадження господарської діяльності є: 64205, Харківська область, Балаклійський район, м. Балаклія, вул. Вторчерметівська, буд. 1

Протягом 2022 першого кварталу 2023 років позивач серед іншого здійснював надання послуг зі складського зберігання зерна та за фактом операцій з постачання послуг на виконання вимог чинного податкового законодавства України здійснював складання та реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також судом встановлено, що головним державним інспектором Ізюмського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області Іриною Киченко на підставі пп 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І, п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України, було проведено камеральну перевірку податкової декларації (розрахунку, звіту) дотримання порядку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено Акт про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «Балаклійське хлібоприймальне підприємство» п.н. 33582325, № 21516/20-40-04-08-03/33582325 від 14.07.2023 року.

Згідно висновків зазначеного вище Акту перевірки № 21516/20-40-04-08-03/33582325 від 14.07.2023 року контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Борова Агро», а не позивачем по справі - Товариством з обмеженою відповідальністю "Балаклійське хлібоприймальне підприємство", граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, чим порушено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

На підставі висновків Акту перевірки № 21516/20-40-04-08-03/33582325 від 14.07.2023 року контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00/24589/0408 від 11.08.2023 року яким до позивача застосовано штраф у розмірі 220264,75 грн. за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями та зазначено період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення лютий, листопад, грудень 2022 року та лютий 2023 року.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 109.2 ст. 109 ПК України порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з абз. 5 п. 201.10 ст. 201 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Так, абз. 14-16 п. 201.10 ст. 201 ПК України закріплено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Суд зазначає, що 08.02.2023 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» № 2876-ІХ від 12.01.2023 року (надалі Закон України № 2876-ІХ), яким серед іншого було внесено зміни до підрозділу 2 розділу ХХ ПК України.

Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в редакції Закону України Закон України № 2876-ІХ тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Таким чином, п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України встановлює інші граничні строки реєстрації податкових накладних в ЄРПН, ніж ті, які встановлені в п. 201.10 ст. 201ПК України.

Суд наголошує, що до спірних правовідносин має застосовуватись саме п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, а не абз. 14-16 п. 201.10 ст. 201 ПК України виходячи з наступного.

Норма, якою доповнено підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України містить граматичне формулювання, яке окреслює час її дії, а саме «протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано». Закон України «Про внесення змін до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» № 2876-ІХ від 12.01.2023 року набрав чинності 08.02.2023 року, реалізація його відбувається як під час проведення камеральної перевірки контролюючим органом, так і на час розгляду даної справи.

Таким чином, положення п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в розумінні дії такої норми в часі слід застосовувати ретроспективно з моменту введення воєнного стану в Україні - 24.02.2022 року і до спливу шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено та який діє й наразі.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до офіційного тлумачення частини першої статті 58 Конституції України в Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам можу бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Крім того, Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акту у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акту (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).

Поряд з цим, з огляду на практику Європейського суду з прав людини слід дійти до висновку, що таке правило не повною мірою застосовується до податкових правовідносин, зокрема у своїх рішеннях суд погоджується з наявністю широких меж національних органів влади у регулюванні податків та зборів, якщо вони, очевидно, не позбавлені розумних підстав; суд також погоджується з можливістю ретроспективних змін до законодавства.

Як зазначено у рішенні у справі N.K.M. v. Hungary (заява № 66529/11, п. 51), оподаткування зі зворотною дією у часі може застосовуватися в основному для усунення технічних недоліків закону, зокрема, коли така міра врешті решт виправдовується міркуваннями публічного інтересу.

Отже, якщо Європейський суд з прав людини у питаннях оподаткування вважає допустимим, у певних виключних випадках, застосування зворотної дії закону у часі, то тим більше такий підхід є застосовним не тільки у разі пом`якшення або скасування прийнятими законами чи іншими нормативно-правовими актами відповідальності особи, але й допускається, за умови спеціального застереження в законі чи нормативно-правовому акті, також у випадках, коли ці закони чи акти спрямовані на поліпшення правового становища фізичних і юридичних осіб: сприяють здійсненню прав і свобод, звільняють від обов`язків, зокрема сплати податків чи знижують ставки останніх, встановлюють пільги щодо їх сплати.

Зі змісту пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України вбачається, що така норма поліпшує правове становище Позивача як платника податку на додану вартість зі збільшення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН та застосування такого допускається ретроспективно через спеціальне застереження законодавця.

Таким спеціальним застереженням є граматичне формулювання «тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано…»

Аналізуючи зазначене суд наголошує, що вказане формулювання, з огляду на текстуальне та логічне викладення не може бути витлумачено іншим чином ніж воля законодавця про поширення дії норми не тільки на правовідносини, що виникатимуть після набрання нею чинності (негайна дія), а й на ті які виникли раніше, в межах періоду дії воєнного стану (ретроспективна дія).

Оскільки спірні правовідносини охоплюються періодом воєнного стану в Україні суд дійшов висновку, що позивач має право ретроспективного застосування пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Аналогічна правова позиція міститься у висновках Верховного Суду, викладених в постанові 16 березня 2023 року по справі № 380/12143/21. Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином суд дійшов висновку, що в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні відповідачем неправильно кваліфіковано дії позивача як податкові правопорушення щодо порушення граничних строків реєстрації значного переліку податкових накладних, наведених в Додатку № 1 до цього адміністративного позову, а також неправильно визначено граничні строки реєстрації в ЄРПН значного переліку податкових накладних, що впливає на розмір штрафних санкцій, які застосовуються до позивача.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 109.2. ст. 109 ПК України порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 1201.1. ст. 1201 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/ розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/ розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Положення ПК України щодо відповідальності порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазнали змін під час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022.

Так, відповідно до п. 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону України № 2260-ІХ від 12.05.2022) установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Абзацом 1 підпункту 69.1 п. 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, який застосовується з 27.05.2022 року закріплено, що у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Згідно з абз. 3-4 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Відповідно до пп. 69.11. п. 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» № 2876-ІХ від 12.01.2023 року (надалі Закон України № 2876-ІХ) було внесено зміни до підрозділу 2 розділу ХХ ПК України.

Відповідно до п. 90 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України встановлено, що тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/ або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що оскільки спірні правовідносини охоплюються періодом воєнного стану в Україні позивач має право ретроспективного застосування пункту 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Також суд зазначає, що відповідачем невірно зроблено розрахунок штрафу, оскільки відповідно до п. 11 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Днем прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є 11.08.2023 року, а п. 90 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, яким встановлено розмір штрафних фінансових санкцій, набрав чинності 08.02.2023 року, а отже діяв на день прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Таким чином суд дійшов висновку, що неправомірність розрахунку суми штрафу в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні свідчить про невідповідність цього податкового повідомлення-рішення критеріям, визначеним ч. 2 ст.2 КАС України.

Згідно з абз. 18 пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону № 2260-ІХ від 12.05.2022) у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Згідно з пп. 112.8.9. п. 112.8 ст. 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є, серед іншого, вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Як вже було встановлено судом вище, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське хлібоприймальне підприємство», а також місцем провадження господарської діяльності є: 64205, Харківська область, Балаклійський район, м. Балаклія, вул. Вторчерметівська, буд. 1. Відповідно до Наказу Мінреінтеграції України № 309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» територія, де розташований платник податків, а саме: м. Балаклія Балаклійської міської територіальної громади Ізюмського району Харківської області перебувало в тимчасовій окупації з 02.03.2022 року до 11.09.2022 року.

До набрання чинності Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Мінреінтеграції України № 309 від 22.12.2022 року, діяв Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточення (блокуванні) станом на 10 грудня 2022, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75, відповідно до якого Балаклійська міська територіальна громада Ізюмського району Харківської області була включена до цього Переліку безперервно з 25.04.2022 до 10.12.2022 року.

Оскільки територія, де розташоване Товариство з обмеженою відповідальністю «Балаклійське хлібоприймальне підприємство» перебувала в окупації збройних формувань російської федерації до 11.09.2022 року, суд дійшов висновку, що у позивача був відсутній ефективний контроль за майном підприємства, частина майна підприємства було зруйноване, пошкоджене та викрадене, що підтверджено матеріалами справи, а саме тим, що 19.10.2022 року позивач звернувся до Слідчого відділу УСБУ в Харківській області із відповідною заявою про кримінальне правопорушення за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 438 Кримінального кодексу України.

19.10.2022 року було зареєстровано кримінальне провадження за № 0003193.

Крім того, Харківською торгово-промисловою палатою було зроблено експертний висновок щодо первинного фіксування стану нерухомого майна та активів, пошкоджених або зруйнованих внаслідок воєнних (бойових) дій від 26.04.2023 р № 28- ПМ/23, відповідно до якого зафіксовано пошкодження та руйнацію нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське хлібоприймальне підприємство».

Таким чином, суд дійшов висновку, що у позивача були наявні форс-мажорні обставин, які відповідно до пп. 112.8.9. п. 112.8 ст. 112 ПК України є обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00/24589/0408 від 11.08.2023 є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач у позовній заяві зазначив, що орієнтовний розмір судових витрат на правову допомогу, які поніс та планує понести позивач складає 10000,00 грн.

При цьому, до суду не було надано документів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, з яких встановлюється обсяг наданих послуг та визначається розмір витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене, суд не вирішує питання про судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійське хлібоприймальне підприємство" на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійське хлібоприймальне підприємство" (вул. Вторчерметівська, 1,Балаклія,Балаклійський район, Харківська область,64200) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00/24589/0408 від 11.08.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійське хлібоприймальне підприємство" сплачений судовий збір у сумі 3300 (три тисячі триста) грн. 97 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.