Справа № 460/16117/23
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2023 року м. Рівне №460/16117/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини грошових доходів позивача у зв`язку з порушенням встановлених строків нарахування та виплати пенсії; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 14410,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання судових рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 по справі №1740/1914/18 відповідачем було нараховано кошти в сумі 52185,78 грн, однак ця сума перерахована на банківський рахунок позивача лише 23.07.2020. На виконання ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 по справі №1740/1914/18 відповідачем було нараховано кошти в сумі 53079,11 грн, однак ця сума перерахована на банківський рахунок позивача лише 18.03.2021. Покликаючись до положень Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" позивач вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії на підставі судового рішення, які з вини відповідача фактично виплачені лише 23.07.2020 та 18.03.2021. У зв`язку з цим позивач звернувся до органу Пенсійного фонду про нарахування компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, однак листом-відповіддю відповідач відмовив у нарахуванні та виплаті компенсації. Вважаючи, таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.07.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки такі виплати фінансуються з Держаного бюджету України. Крім того, відповідач зазначає, що позивач пропустив строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі №1740/1914/18, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , шляхом включення до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія: щомісячної грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, премії згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, згідно з довідкою Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 13.02.2018 №248/3/8/793д та виплачувати таку пенсію, починаючи з 01.02.2018 без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням вже проведених виплат.

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі №1740/1914/18 відповідачем було нараховано кошти в сумі 52185,78грн, однак ці суми перераховані на банківський рахунок позивача лише 23.07.2020.

Ухвалою суду від 13.02.2019 у справі №1740/1914/18, яка набрала законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виконати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі №1740/1914/18 у частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 , а саме: щодо включення до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія: щомісячної грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення та премії згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України згідно довідки Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 13.02.2018 №248/3/8/793д та виплати такої пенсії, починаючи з 01.02.2018 без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням вже проведених виплат.

На виконання ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 у справі №1740/1914/18 відповідачем було нараховано кошти в сумі 53079,11грн, однак ці суми перераховані на банківський рахунок позивача лише 18.03.2021.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення розрахунку і виплати компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно з вказаними вище судовими рішеннями.

Відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для виплати такої компенсації.

Не погодившись з такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Строки виплати пенсії встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2013 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відтак, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, і пенсії.

Згідно з п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18, від 08.08.2019 у справі №638/19990/16-а.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Суд зазначає, що кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №522/2370/17, постанові від 15.10.2020 у справі №240/11439/19, постанові від 23.12.2020 у справі №640/7975/15-а, постанові від 21.09.2022 у справі №816/1627/18, постанові від 09.08.2022 у справі № 460/4765/20.

Зазначену правову позицію Верховного Суду суд враховує при вирішенні даного судового спору відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У постанові від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, Верховний Суд зазначив:

"Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії); 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу".

Оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулося у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі №1740/1914/18 та ухвалою від 13.02.2019 у справі №1740/1914/18, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відтак, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є протиправними.

Оскільки позивачу було виплачено недоплачену суму пенсії 23.07.2020 та 18.03.2021, то позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.02.2018 і по день фактичної (остаточної) виплати коштів 18.03.2021.

Щодо визначення позивачем конкретного розміру компенсації, то колегія суддів звертає увагу на те, що приписи частини другої статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування застосовуються у урахуванням норм статті 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушення термінів їх виплати", згідно якої сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), а тому захист такого порушеного права полягає у зобов`язанні відповідача вчинити кореспондуючі цьому праву дії. Розрахунок же суми покладається на відповідача, проте як встановлено з матеріалів справи, позивачем самостійно здійснено відповідний розрахунок. А тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Висновки аналогічного характеру викладено в постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №816/1627/18.

Щодо строків звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу Пенсійного фонду України про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме, у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.12.2020 у справі № 200/10820/19-а

Судом встановлено, що 04.05.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати на виконання судового рішення.

Листом від 02.06.2023 відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для виплати такої компенсації.

Позивачка, вважаючи таку відмову відповідача протиправною та необґрунтованою, 05.07.2023 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із цим позовом.

Аналіз листа-відповіді відповідача від 02.06.2023 дає підстави для висновку, що наведений лист слід розцінювати як форму волевиявлення відповідача щодо відмови у виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів через порушення строку їхньої виплати. Саме про таке за своєю суттю публічно-владне управлінське рішення йдеться й у положеннях частини першої статті 7 Закону № 2050-ІІІ.

За таких обставин, саме з моменту отримання зазначеного листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області розпочався перебіг передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку для звернення позивача до суду із заявленими нею позовними вимогами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 460/4188/20, від 27.07.2022 у справі № 460/783/20, від 11.05.2023 у справі № 460/786/20 та від 18.08.2023 у справі № 460/4166/20.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем позовна заява подана в межах шестимісячного строку, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах. Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі №1740/1914/18 та ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 у справі №1740/1914/18, з 01.02.2018 по 18.03.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії згідно з рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі №1740/1914/18 та ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 у справі №1740/1914/18, з 01.02.2018 по 18.03.2021.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 22.11.2023.

Суддя Олег ГРЕСЬКО