Справа № 560/2794/23
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2794/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

20 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату богу (недоїмки) № Ф-2432-2203 від 14 лютого 2022 року, що надана Головним управлінням Державної податкової служби у Хмельницькій області;

- стягнути із Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 всі підтвердженні належним чином витрати та витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в зв`язку з надходженням 30.11.2020 року відомостей від державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо припинення підприємницької діяльності, керуючись вимогами статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту78.1.7 пункту 78.1, пункту 78.4, пункту 78.6 статті 78, статті 79, статті 82 Податкового кодексу України, пункту 2 частини 1 статті 13 Розділу IV, статті 25 Розділу VI Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2020 року № 2464-VI, наказом уповноваженої особи Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 08 жовтня 2021 року № 2893-П наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 06.04.2020 по 30.11.2020, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 06.04.2020 по 30.11.2020, в термін проведення 2 робочі дні з 10.11.2021 року.

Копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області від 08 жовтня 2021 року № 2893-П та повідомлення від 11 жовтня 2021 року № 1675/22-01-07-11 направлені платнику податків-фізичній особі ОСОБА_2 , рекомендованим листом № 607 з повідомленням про вручення 11.10.2021 року на адресу, зазначену в базі даних ДПС України: АДРЕСА_2 .

Рекомендований лист повернутий Укрпоштою 20.10.2021 року з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Також для проведення перевірки, відповідач на адресу позивача направив рекомендованим листом з повідомленням № 610, вимогу про надання документів для проведення перевірки.

18.11.2021 року лист повернуто Укрпоштою на адресу відправника із інформацією про відсутність адресата за вказаною адресою.

Посадовою особою Головного управління ДПС у Хмельницькій області в період з 10.11.2021 року по 11.11.2021 року, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 06.04.2020 по 30.11.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 06.04.2020 по 30.11.2020.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 18.11.2021 року № 8239/22-01-07-11/ НОМЕР_1 .

Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 , вимог:

-п. 49.2 ст. 49; п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49; ч. 2 п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України: податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2020 рік подано з порушенням граничних термінів;

-п.п. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164; п. 167.1 ст. 167; п.п. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170; п. 177.2, 177.11, п.п. 177.4.3, 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України: у 2020 році занижений податок на доходи фізичних осіб за 2020 рік в сумі 254084,91 грн.,

-п.16-1 підр.10 розд. XX; п.п. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163; п.п. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України: у 2020 році занижений військовий збір в загальній сумі 21173,74 грн.,

-п. 2 ч.1 ст.7; п.5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на звгвльнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (в редакції з 01.01.17 до 01.01.2021): ФОП ОСОБА_2 , у 2020 році занижено єдиний внесок в загальній сумі 68424 грн., в т.ч. у червні-серпні 2020 року в сумах 11434,47 грн., вересні-листопаді 2020 року в сумах 11373,53 грн.,

-п.44.1, п.44.3, п. 44.5 ст. 44; п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України: до перевірки не надано первинних документів, пов`язаних з предметом перевірки та Книгу обліку доходів та витрат.

На підставі висновків акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесені такі податкові повідомлення-рішення:

-від 13 грудня 2021 року № , яким ФОП ОСОБА_2 , за порушення п.п. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164; п. 167.1 ст. 167; п.п. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170; п. 177.2, 177.11, п.п. 177.4.3, 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого ФОП ОСОБА_2 , занижено у 2020 році податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 254084,91 грн., внаслідок заниження загального річного оподатковуваного доходу на суму 1418000 грн., згідно із підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 254084,91 грн.,

-від 13 грудня 2021 року № , яким ФОП ОСОБА_2 , за порушення п.16-1 підр.10 розд. XX; п.п. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163; п.п. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, в результаті чого ФОП ОСОБА_2 , занижено у 2020 році військовий збір на загальну суму 21270 грн., внаслідок заниження загального річного оподатковуваного доходу на суму 1418000 грн., згідно із підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 21173,74 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлені на адресу позивача АДРЕСА_3 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 941.

Лист із вкладеними податковими повідомленнями-рішеннями 04.04.2022 року повернутий на адресу відправника із зазначенням причини повернення: адресат відсутній за вказаною адресою.

Також на підставі даних інформаційної системи органів державної податкової служби, відповідач сформував та направив на адресу позивача- АДРЕСА_3 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 542, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2022 року № Ф-2432-2203 про сплату заборгованості із сплати єдиного внеску в сумі 75266,40 грн., в тому числі недоїмки в сумі 68424 грн., та штрафу в сумі 6842,40 грн.

Лист із вкладеною вимогою 04.04.2022 року повернутий на адресу відправника із зазначенням причини повернення: адресат відсутній за вказаною адресою.

04.11.2022 року позивач звернулася до Державної податкової служби України із скаргою щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2022 року № Ф-2432-2203, надіслану позивачу Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.

Рішенням Державної податкової служби України від 16.11.2022 року № 1405/6/99-00-06-02-01-06 позивачу відмовлено у задоволенні скарги за таких обставин:

-із матеріалів справи вбачається, що згідно з даними інтегрованої картки платника станом на 31.01.2022 року, загальна сума заборгованості становила 75266,40 грн.,

-на підставі таких даних, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2022 року № Ф-2432-2203, яка направлена скаржнику на податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Дане поштове відправлення 04.04.2022 року повернуто за зворотною адресою;

-таким чином вимога вважається належним чином врученою згідно вимог Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953;

-протягом десяти календарних днів скаржник не сплатила суму недоїмки зазначену у вимозі, не узгодила вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку, тому сума боргу, визначена у вимозі про сплату боргу (недоїмки), є узгодженою;

-вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована станом на 20.04.2022 в сумі 75266,40 грн., для подання до органу державної виконавчої служби для примусового стягнення, тому не може бути предметом оскарження в адміністративному порядку.

Встановлені в акті перевірки порушення податкового законодавства ФОП ОСОБА_2 , вчиненні за таких обставин.

Перевірка контролюючим органом проводилася з 10.11.2021 року по 11.11.2021 року.

У періоді за який проводилася перевірка (з 06.04.2020 по 30.11.2020), відповідальною за ведення обліку доходів та здійснення діяльності була ФОП ОСОБА_2 .

Позивач 06.04.2020 року отримала свідоцтво про державну реєстрацію як фізичної особи-підприємця № 0002434, дата припинення державної реєстрації-30.11.2020 року.

На адресу платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 , 10.11.2021 року направлений рекомендованим листом 55 запит щодо надання документів, пов`язаних з предметом перевірки.

Платник податків-фізична особа ОСОБА_2 , на дату реєстрації акту перевірки не надала документів, пов`язаних з предметом перевірки.

При проведенні перевірки використано інформацію наявну в базах даних ДПС України, ЦБД ДРФО, згідно якої ФОП ОСОБА_2 , у III кварталі 2020 року виплачено доходи в сумі 460000 грн., від АТ "ГАЛИЧФАРМ" ().

Щодо нарахування податку на доходи фізичних осіб від здійснення господарської діяльності, судом за матеріалами справи встановлено такі обставини.

ФОП ОСОБА_2 , в період з 06.04.2020 року по 30.11.2020 року здійснювала господарську діяльність із застосуванням загальної системи оподаткування.

Рішення про припинення підприємницької діяльності позивач прийняла 30.11.2021 року, тому у неї виник обов`язок подати податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2020 рік в строк до 20.12.2020 року, тоді як така декларація ФОП ОСОБА_2 , подана 25.05.2021 року з порушенням встановленого законом терміну.

До перевірки позивач не надала Книгу обліку доходів і витрат за період діяльності з 06.04.2020 року по 30.11.2020 року.

Документальною позаплановою невиїзною перевіркою платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 встановлено та зафіксовано в акті перевірки наступне.

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого у період з 06.04.2020 року по 30.11.2020 року від провадження підприємницької діяльності та відображеного в податковій декларації про майновий стан та доходи за 2020 рік, контролюючим органом встановлено заниження доходу за 2020 рік в загальній сумі 460000 грн.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 , у податковій декларації про майновий стан та доходи за 2020 рік у рядку 10.8 чистий оподатковуваний дохід, отриманий від провадження господарської діяльності, не задекларувала, додаток Ф2 "Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою", до декларації не подала.

Перевіркою встановлено, що згідно інформації наявній в Центральній базі даних ДРФО, АТ "ГАЛИЧФАРМ" () у III кварталі 2020 року, виплачено ФОП ОСОБА_2 , доходи за ознакою 157 в сумі 460000 грн.

ФОП ОСОБА_2 , доходи за ознакою 157 в сумі 460000 грн., виплачені їй АТ "ГАЛИЧФАРМ" () у III кварталі 2020 року, до складу загального оподатковуваного доходу у 2020 році не віднесла, додаток Ф2 "Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою", до податкової декларації за 2020 рік не подала, внаслідок чого занизила загальний оподатковуваний дохід у 2020 році в сумі 460000 грн., в результаті не віднесення до складу доходів вказану суму, отриману від АТ "ГАЛИЧФАРМ", тому ФОП ОСОБА_2 , занижений загальний оподатковуваний дохід у 2020 році в сумі 460000 грн., в зв`язку із не віднесенням до складу доходів кошти отримані від АТ "ГАЛИЧФАРМ".

За результатами перевірки за період з 06.04.2020 року по 30.11.2020 року на підставі баз даних ДПС України підтверджено витрати, безпосередньо пов`язані з одержанням доходу в загальній сумі 6417,18 грн., а саме: відбулася сплата у 2020 році позивачем єдиного внеску на таку суму, таким чином ФОП ОСОБА_2 , занижено витрати безпосередньо пов`язані з отриманням доходів на загальну суму 6417,18 грн.

При визначені суми чистого оподатковуваного доходу фізичної особи-підприємця, встановлено заниження у 2020 році чистого оподатковуваного доходу в сумі 453582,82 грн., в результаті заниження загального оподатковуваного доходу на суму 460000 грн., та заниження витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів на загальну суму 6417,18 грн., оскільки об`єктом оподаткування податку на доходи фізичних осіб є чистий оподатковуваний дохід, який визначається як різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця.

Отже ФОП ОСОБА_2 , у 2020 році занижений чистий оподатковуваний дохід фізичної особи-підприємця від провадження підприємницької діяльності в сумі 453582,82 грн., внаслідок заниження загального оподатковуваного доходу на суму 460000 грн., та заниження витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів на загальну суму 6417,18 грн.

Перевіркою повноти визначення загального річного оподатковуваного доходу, контролюючим органом встановлено його заниження у 2020 році всього в сумі 1411582,82 грн., в тому числі за рахунок:

-заниження чистого оподатковуваного доходу фізичної особи-підприємця від провадження підприємницької діяльності в сумі 453582,82 грн.,

-заниження інвестиційних прибутків, отриманих від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших ніж цінні папери в сумі 958000 грн.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177, та пункту 178.3 статті 178 ПК України.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу та доходів які оподатковуються за іншими правилами.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності.

Фізичні особи-підприємці за результатами звітного річного оподатковуваного доходу включають у податкову декларацію чистий оподатковуваний дохід фізичної особи-підприємця від провадження підприємницької діяльності та отримані доходи які не пов`язані з веденням підприємницької діяльності.

Також до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_2 , до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2020 рік поданий додаток Ф1 "Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих від операцій з інвестиційними активами".

У цьому додатку позивач задекларувала вид інвестиційного активу 1 "корпоративні права (інші ніж цінні папери), доходи, отримані від інвестиційного активу" в сумі 958000 грн.

Також у додатку Ф1 позивач задекларувала витрати на придбання такого інвестиційного активу в сумі 958000 грн.

За відсутності документів, підтверджуючих витрати на придбання проданого інвестиційного активу, інвестиційний прибуток контролюючим органом рахується в сумі 958000 грн., тобто позивач на дату реєстрації акту перевірки не надала до перевірки документальне підтвердження витрат, пов`язаних з придбанням такого інвестиційного активу.

Таким чином, заниження загального річного оподатковуваного доходу на загальну суму 1411582,82 грн., відбулося внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу фізичної особи-підприємця від провадження підприємницької діяльності в сумі 453582,82 грн., та заниження інвестиційних прибутків, отриманих від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших ніж цінні папери в сумі 958000 грн.

Внаслідок заниження загального річного оподатковуваного доходу на суму 1411582,82 грн., занижений податок на доходи фізичних осіб за 2020 рік в сумі 254084,91 грн.

ФОП ОСОБА_2 , в період з 06.04.2020 року по 30.11.2020 року здійснювала господарську діяльність на загальній системі оподаткування, первинні документи за результатами такої діяльності є підставою для визначення загального оподатковуваного доходу, підтвердження витрат, пов`язаних з такою діяльністю та нарахування єдиного внеску.

Базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок), є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких такий платник перебував на обліку як платник єдиного внеску.

ФОП ОСОБА_2 , перебувала на обліку як платник єдиного внеску в період з 06.04.2020 року по 30.11.2020 року, та у 2020 році не декларувала доходи від здійснення підприємницької діяльності, базу оподаткування єдиним внеском у звітних місяцях з червня по листопад 2020 року декларувала на рівні мінімальної заробітної плати, тоді як занижений чистий оподатковуваний дохід фізичної особи-підприємця становить 453582,82 грн., тобто позивач зобов`язана була визначати базу оподаткування єдиним внеском в сумах середньомісчного чистого оподатковуваного доходу в розмірі 56695,85 грн.

Внаслідок заниження середньомісячних чистих оподатковуваних доходів на які нараховується податок на доходи фізичних осіб, у червні-серпні 2020 року в сумах 51974,85 грн., та у вересні-листопаді 2020 року в сумах 51697,85 грн., занижено базу оподаткування єдиним внеском внаслідок заниження середньомісячних чистих оподатковуваних доходів на які нараховується податок на доходи фізичних осіб.

У 2020 році позивачем занижено базу оподаткування єдиним внеском в загальній сумі 311018,10 грн., (із врахуванням даних звітів), в тому числі у червні-липні 2020 році на суму 311018,10 грн., (із врахуванням пільги в зв`язку із карантином по коронавірусній хворобі за квітень, травень 2020 року), в результаті заниження середньомісячних чистих оподатковуваних доходів на які нараховується податок на доходи фізичних осіб, (розрахунок бази оподаткування єдиним внеском наведений в таблиці, сторінка 14 акту перевірки).

В 2020 році ФОП ОСОБА_2 , занижено єдиний внесок в загальній сумі 68424 грн., (розрахунок наведений в таблиці, сторінка 15 акту перевірки).

Нарахування військового збору наведено в частині фактично за № 2.5 акту перевірки, (в акті помилково зазначено частину 2.6 двічі).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі ПК України), він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із статтею 15, та підпунктами 16.1.1-16.1.5, 16.1.11 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Платник податків зобов`язаний:

-стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України;

-вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;

-подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

-сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

-подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання;

-повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця.

Підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

-здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків;

-контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Для здійснення функцій, визначених законом, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи, (підпункт 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України).

Відповідно до 42.1-42.3, 42.5 статті 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно із пунктами 44.1, 44.3, 44.6 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно із пунктом 45.1 статті 45 ПК України, платник податків-фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків-фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків-фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно із пунктом 46.1 статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт -документ, що подається платником податків контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання.

Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Відповідно до пунктів 49.1, 49.2 статті 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 56.1-56.3, 56.8 статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пунктів 58.1, 58.3 статті 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1, пункту 78.4 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно із статтею 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Пунктом 85.2 статті 85 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пунктів 86.1, 86.4, 86.8 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Надаючи оцінку встановленим у справі обставинам із врахуванням наведених правових норм, суд дійшов таких висновків.

В зв`язку із тим, що 30.11.2020 року відбулося припинення реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця, контролюючий орган видав наказ від 08.10.2021 року № 2893-П про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фінасово-господарської діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 з питань щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 06.04.2020 по 30.11.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 06.04.2020 по 30.11.2020.

Копія наказу про проведення перевірки від 08.10.2021 року № 2893-П та повідомлення від 11 жовтня 2021 року № 1675 11.10.2021 року про дату початку та місце проведення такої перевірки, направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 607 на адресу, зазначену в базі даних ДПС України, та вважається врученим 20.10.2021 року відповідно до пункту 42.5 статті 42 ПК України, оскільки лист цією датою повернутий відправнику з поміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Також вважається належним чином врученою вимога про надання документів для проведення перевірки, яка була направлена на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням № 610, який 18.11.2021 року повернутий Укрпоштою на адресу відправника із інформацією про відсутність адресата за вказаною адресою.

Оскільки для проведення перевірки наявна підстава передбачена законом для її проведення, уповноваженою особою контролюючого органу прийнято наказ, копію якого разом із повідомленням про проведення перевірки та вимогою про надання документів для проведення перевірки відповідач направив на адресу позивача рекомендованими листами з повідомленням, та які в свою чергу вважаються врученими позивачу належним чином, суд приходить до висновку, що перевірка призначена та проведена у повній відповідності до вимог ПК України.

Об`єктивно такі обставини підтверджуються копіями наказу про проведення перевірки, повідомлення про перевірку, вимоги про надання документів для її проведення та поштових документів про направлення копій таких документів на адресу платника податків, копії яких додані разом із відзивом на позов до матеріалів справи.

За результатами перевірки в зв`язку із встановленням порушень податкового законодавства платником податків - ОСОБА_2 , податковим органом складено акт перевірки, яким зафіксовано такі порушення та наведені обставини за яких такі порушення були вчиненні позивачем.

Акт перевірки в установленому законом порядку направлений на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується копією поштового повідомлення.

Зауваження на акт перевірки від позивача до контролюючого органу не надходили.

На підставі акту перевірки контролюючим органом надіслано на адресу позивача податкове повідомлення-рішення від 13 грудня 2021 року № , яким ФОП ОСОБА_2 , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 254084,91 грн., та від 13 грудня 2021 року № , яким ФОП ОСОБА_2 , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 21173,74 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення разом із розрахунком податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору направлені на адресу позивача АДРЕСА_3 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Лист із вкладеними податковими повідомленнями-рішеннями 04.04.2022 року повернутий на адресу відправника із зазначенням причини повернення: адресат відсутній за вказаною адресою.

Також на підставі даних інформаційної системи органів державної податкової служби, відповідач сформував та направив на адресу позивача- АДРЕСА_3 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2022 року № Ф-2432-2203 про сплату заборгованості із сплати єдиного внеску в сумі 75266,40 грн., в тому числі недоїмки в сумі 68424 грн., та штрафу в сумі 6842,40 грн.

Позивач як фізична особа-підприємець та платник податків, в порушення своїх обов`язків, передбачених статтею 16 ПК України, не повідомила контролюючий орган про зміну свого місця проживання у разі здійснення такої зміни.

Платник податків-фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси, податковою адресою платника податків-фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Таким чином податкові повідомлення-рішення та вимога про сплату боргу вважаються врученими позивачу належним чином.

З дати вручення вказаних документів у позивача виник обов`язок протягом десяти днів сплатити податкові зобов`язання та борг за єдиним внеском, або розпочати процедуру адміністративного оскарження наведених документів.

У встановлений строк (протягом десяти днів), позивач не провела оплату податкових зобов`язань та боргу з єдиного внеску, та не подала скаргу на податкові повідомлення-рішення і вимогу про сплату боргу, в зв`язку із чим вказаний податковий борг та борг із сплати єдиного внеску вважається узгодженим та підлягає стягненню в примусовому порядку.

Скарга позивача від 04.11.2022 року, в якій вона просила скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2022 року № Ф-2432-2203, рішенням ДПС України від 16.11.2022 року № 14605/6/99-00-06-02-01-06 по суті правомірності її формування, направлення не розглядалася, оскільки сума боргу по єдиному внеску, визначена у вимозі є узгодженою, та станом на 20.04.2022 року сформована для подання до органу державної виконавчої служби для примусового стягнення, тому така скарга не може бути оскаржена в адміністративному порядку.

Що стосується правомірності вимоги про сплату богу (недоїмки) № Ф-2432-2203 від 14 лютого 2022 року, що надіслана Головним управлінням Державної податкової служби у Хмельницькій області на адресу позивача та наявності підстав для її скасування, суд бере до уваги таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року № 2464-VI, (далі Закон № 2464-VI).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно із частиною 5 статті 8 Закону № 2464-VI, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Із змісту наведених правових норм Закону № 2464-VI вбачається, що нарахування єдиного внеску проводиться на суму доходу (прибутку), отриманого від діяльності фізичних осіб-підприємців, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, в зв`язку із чим суд звертається до правових норм які регулюють порядок адміністрування податку на доходи фізичних осіб, оскільки за результатами проведеної перевірки позивача їй направлено податкове повідомлення-рішення від 13 грудня 2021 року № , яким ФОП ОСОБА_2 , за порушення п.п. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164; п. 167.1 ст. 167; п.п. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170; п. 177.2, 177.11, п.п. 177.4.3, 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого ФОП ОСОБА_2 , занижено у 2020 році податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 254084,91 грн., внаслідок заниження загального річного оподатковуваного доходу на суму 1418000 грн., згідно із підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 254084,91 грн.

Згідно із підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України, платником податку є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, при цьому об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно із пунктом 164.1, підпунктами 164.1.1, 164.1.2, 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно із підпунктами 170.2.1, 170.2.2, 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 ПК України, облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік, за результатами якого платник податку зобов`язаний подати річну податкову декларацію, в якій має відобразити загальний фінансовий результат (інвестиційний прибуток або інвестиційний збиток), отриманий протягом такого звітного року.

Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу з урахуванням курсової різниці (за наявності), та його вартістю, що визначається із суми документально підтверджених витрат на придбання такого активу або вартістю інвестиційного активу, що була задекларована особою як об`єкт декларування у порядку одноразового (спеціального) добровільного декларування відповідно до підрозділу 9-4 розділу XX цього Кодексу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від`ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

Пунктами 177.1, 177.2 статті 177 ПК України встановлено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до підпунктів 177.4.3, 177.4.4, пункту 177.4 статті 174 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

-суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи-підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою-підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

-інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно із пунктом 177.11 статті 177 ПК України, фізичні особи-підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи, а також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого на доходи від підприємницької діяльності в розмірах, визначених відповідно до закону.

Фізичні особи, стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням, подають податкову декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності, у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

У разі проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням останнім базовим податковим (звітним) періодом є період з дня, наступного за днем закінчення попереднього базового податкового (звітного) періоду до останнього дня календарного місяця, в якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Позивач всупереч вимогам закону не задекларувала в податковій декларації від 25.05.2021 року, вхідний № 410 за звітний (податковий) період-2020 рік доходи за ознакою 157, виплачені їй у III кварталі 2020 року АТ "ГАЛИЧФАРМ" в сумі 460000 грн., та не віднесла отримані кошти до складу загального оподатковуваного доходу у 2020 році, внаслідок чого загальний оподатковуваний дохід за 2020 рік був занижений на таку суму.

Крім того позивач не подала додаток Ф2 до податкової декларації "Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою".

Також позивач подала до податкової декларації за 2020 рік додаток Ф1 "Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих від операцій з інвестиційними активами", в якому задекларувала вид інвестиційного активу 1 "корпоративні права (інші ніж цінні папери), доходи від продажу інвестиційного активу в сумі 950000 грн.

Також у вказаному додатку позивач задекларувала витрати на придбання інвестиційного активу в сумі 958000 грн.

Позивач в порушення вимог закону не надала жодних документів які б підтверджували витрати на придбання інвестиційного активу на суму 958000 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що контролюючий орган правомірно визначив заниження загального річного оподатковуваного доходу у 2020 році всього в сумі 1411582,82 грн., в тому числі за рахунок:

-заниження чистого оподатковуваного доходу фізичної особи-підприємця від провадження підприємницької діяльності в сумі 453582,82 грн., оскільки позивач в 2020 році понесла витрати в сумі 6417,18 грн., на сплату єдиного внеску;

-заниження інвестиційних прибутків, отриманих від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших ніж цінні папери в сумі 958000 грн.

В зв`язку із тим, що позивач у 2020 році занизила загальний річного оподатковуваний дохід у 2020 році всього в сумі 1411582,82 грн., контролюючий орган правомірно направив на адресу позивача податкове повідомлення-рішення від 13 грудня 2021 року № , яким ФОП ОСОБА_2 , збільшив суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 254084,91 грн.

Оскільки нарахування єдиного внеску проводиться на суму доходу (прибутку), отриманого від діяльності фізичних осіб-підприємців, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, контролюючий орган правомірно направив на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2022 року № Ф-2432-2203 про сплату заборгованості із сплати єдиного внеску в сумі 75266,40 грн., в тому числі недоїмки в сумі 68424 грн., та штрафу в сумі 6842,40 грн.

Штраф та пеня нараховані контролюючим органом відповідно до вимог глави 11 ПК України.

Суд при вирішенні спору не бере до уваги пояснення позивача та надані копії документів в підтвердження позовних вимог, оскільки контролюючий орган надав копії належних доказів направлення на адресу позивача всіх документів щодо призначення, проведення перевірки та акту перевірки, а також документів, прийнятих за результатами перевірки на підставі висновків акту перевірки, щодо порушень позивачем податкового законодавства при здійсненні підприємницької діяльності, а також при декларуванні та оподаткуванні інших доходів.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 ПК України, тобто надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Позивач у порядку та у строки, визначені статтею 66 ПК України не повідомила контролюючий орган про можливу зміну податкової адреси, у разі її зміни.

Позивач не надала для проведення перевірки жодних доказів в підтвердження можливих витрат, понесених нею при здійсненні підприємницької діяльності, а також в підтвердження можливих витрат при здійсненні придбання інвестиційного активу в сумі 958000 грн.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 статті 44 ПК України, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 ПК України платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Суд також не бере до уваги твердження позивача, щодо необхідності поновлення втрачених документів в період війни, так як не надала суду будь-якого документального підтвердження їх можливої втрати.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.