Справа № 240/15439/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/15439/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними, стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за квітень 2023 року із застосуванням при розрахунках прожиткового мінімуму для працездатних осіб який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 гривні;

- стягнути з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 заборгованість з невиплаченої їй суддівської винагороди за квітень 2023 року в розмірі 30729,6 гривень шляхом безспірного списання з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

В обґрунтування позову зазначає, що Відповідачем протиправно здійснено нарахування та виплату суддівської винагороди за спірний період, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді за квітень 2023 року в розмірі 2102,00 грн. замість 2684,00грн.

Ухвалою від 01.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач - 1, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, у відзивах на позовну заяву у задоволенні позову заперечує. Зазначає, що, при визначенні Позивачу розміру посадового окладу за квітень 2023 року правомірно застосовувався розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді величиною 2102 грн., визначено Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік". На думку Відповідача цей закон є чинним та неконституційним у встановленому порядку не визнавався, а відтак підлягає застосуванню при виплаті позивачу суддівської винагороди.

Відповідач - 2, Державна судова адміністрація України, в установлені строки відзив на позовну заяву не подала.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку, підстав та умов виплати суддівської винагороди регулюються правовими нормами Закону України Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 1402-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 протягом спірного періоду (квітень 2023 року) працювала на посаді судді Богунського районного суду м.Житомира, що в силу положень Закону № 1402-VIII надає право на нарахування та виплату суддівської винагороди за цей спірний період.

Вважаючи, що обчислення суддівської винагороди позивачу за квітень 2023 року проведено у відповідності до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік", виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 грн. та вважаючи такі дії протиправними, Позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Суд враховує, що відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

За приписами частини першої статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 135 Закону № 1402-VIII передбачено, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Безспірно, відповідно до частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII(яка згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2020 від 11.03.2020діє в редакції Закону № 1774-VIII) базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що при визначенні розміру посадового окладу Позивачу, як судді місцевого суду, за квітень 2023 року враховувався прожитковий мінімум в розмірі 2102,00 грн.

Суть спірних відносин між сторонами по даній справі зведена саме до правомірності такого врахування і того який саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2023 року, підлягає застосуванню для визначення розміру посадового окладу судді місцевого суду за квітень 2023 року.

Як вже зазначалося, розмір суддівської винагороди визначено у статті 135 Закону № 1402-VIII, який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі) є законом про судоустрій в розумінні частини другої статті 130 Конституції України.

Пунктом 1 частини третьої та пунктом 1 частини четвертої статті 135 Закону № 1402-VIII визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Тому, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, безпосередньо залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд враховує, що відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо, наведено у Законі України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 № 966-XIV(далі - Закон № 966-XIV).

Загальновідомо, що соціальна група - це сукупність людей, виділена за соціально значимими критеріями (стать, вік, раса, національність, професія, місце проживання, дохід, влада, освіта та ін.). Вона є своєрідним посередником між окремою людиною і суспільством.

Правові норми цього Закону № 966-XIV не дають визначення ні соціальної ні демографічної групи населення, а визначають лише основні соціальні і демографічні групи населення (ст.1 Закону).

Статтею 4 Закону № 966-XIV встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Саме у відповідності до положень Закону № 966-XIV Верховною Радою України в ст.7 Закону "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

дітей віком до 6 років - 2272 гривні;

дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні;

працездатних осіб - 2684 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень;

осіб, які втратили працездатність, - 2093 гривні.

В зв`язку з цим суд погоджується із доводами Відповідача, що законодавець визначив з 01.01.2023року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.

Одночасно суд враховує, що згідно з положеннями статті 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд зауважує, що Відповідач -1 як територіальний орган Державної судової адміністрації України, виконуючи функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів в межах бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України, діяв саме відповідно до вказаних вимог чинного законодавства.

Суд погоджується із доводами Відповідача-1, що станом на час розгляду даної справи, норма статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" не визнана неконституційною, тому підстави для її незастосування Відповідачами відсутні.

Одночасно суд враховує, що аналогічні спірні відносини між сторонами по даній справі щодо правомірності нарахування та виплати Позивачу суддівської винагороди за інші спірні періоди та зумовлені застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 року, у розмірі 2102 грн., були предметом судового розгляду в адміністративній справі №240/5659/22.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 року за результатами апеляційного розгляду зроблено висновок про правомірність застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 року у розмірі 2102 грн. і в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Більш того, аналогічні спірні відносини між сторонами по даній справі щодо правомірності нарахування та виплати Позивачу суддівської винагороди за січень 2023 року та зумовлені застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 року, у розмірі 2102 грн., були предметом судового розгляду в адміністративній справі №240/5158/23.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2023 року за результатами апеляційного розгляду зроблено висновок про протиправність застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2023 року, у розмірі 2102 грн. і позов ОСОБА_1 в цій частині задоволено.

Суд враховує, що за приписами ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постановах Верховного Суду від 27.07.2023 року у справі №240/3795/22, від 12.07.2023 року у справі №140/5481/22 та від 13.09.2023 року у справі №240/44080/21 зроблено висновок про протиправність застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 року, у розмірі 2102 грн.

Таким чином, дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за квітень 2023 року суддівської винагороди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2023 року, у розмірі 2102 грн. не відповідають положенням законодавчого регулювання та є протиправними.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є правомірними і підлягають частковому задоволенню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 суддівську винагороду за квітень 2023року, обчисливши її розмір виходячи із встановленого на 01 січня 2023року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00грн., та із врахуванням виплачених сум і з проведенням відповідних відрахувань загальнообов`язкових платежів.

Щодо клопотання Позивача про звернення рішення суду до негайного виконання, суд зазначає, що згідно з пунктом 2 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Разом з тим, суд звертає увагу, що підстави для застосування негайного виконання рішення суду відсутні, оскільки у пункті 2 частини 1 статті 371 КАС України йдеться про негайне виконання стягнення заробітної плати у разі позбавлення робітника такої заробітної плати. У такому випадку інститут негайного виконання заробітної плати за один місяць, виконує функцію запобіжника позбавлення особи засобів існування на час вирішення юридичного спору, у цій же справі не йде мова про позбавлення позивача заробітної плати, позбавлення його засобів існування, а існує спір щодо належного розміру заробітної плати (винагороди судді), який кожна з сторін обраховує на свою користь.

Відтак, звернення рішення суду до негайного виконання у цій справі не застосовується.

Відповідно до вимог ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2, 9, 242-256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області (вул. Бориса Лятошинського, 5, м. Житомир, ) та Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, ) про визнання дій протиправними, стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за квітень 2023 року суддівської винагороди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2023 року, у розмірі 2102 грн.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 суддівську винагороду за квітень 2023 року, обчисливши її розмір виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн., та із врахуванням виплачених сум і з проведенням відповідних відрахувань загальнообов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк