Справа № 160/7400/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
20 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/7400/20
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року по справі №160/7400/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачеві.
Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги. Скаржнику запропоновано у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, на обгрунтування поданої ним заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, навести підстави та надати належні докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у строк визначений законом.
Згідно рекомендованного повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржнику вручено 03.10.2023.
На виконання вимог ухвали суду на адресу Третього апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга з доданими до неї матеріалами, в якій позивач, серед іншого, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. Зокрема, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення процесуального строку, в якому позивач наводить причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.
Підставою для поновлення пропущеного строку позивач зазначає несвоєчасне отримання ним копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про повернення позову, яку останній отримав лише 28.02.2023. Скаржник зауважує на тому, що таке несвоєчасне вручення даного судового рішення відбулося з незалежних від нього причин, при цьому, судом було направлено лише копію ухвали від 27.08.2020 із супровідним листом (копія поштового конверта долучена).
Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд зазначає таке.
Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати
процесуальні обов`язки, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту.
Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Третій апеляційний адміністративний суд в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху встановив, що ухвалу, яка оскаржується, Дніпропетровським окружним адміністративним судом постановлено 27.08.2020, проте, із цією апеляційною скаргою позивач звернувся 09.08.2023 (згідно відомостей поштового конверту та даних сайту Укрпошта), тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.
При цьому, матеріалами справи підтверджено, що позивач вже звертався до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу про повернення позовної заяви від 27.08.2020, яка була ним подана засобами поштового зв`язку 09.03.2023, однак така була повернута судом апеляційної інстанції ухвалою від 18.05.2023 у зв`язку з не усуненням недоліків у вигляді сплати судового збору
Верховний Суд ухвалою від 31.07.2023 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адмінстративного суду про повернення апеляційної скарги від 18.05.2023.
Перевіряючи доводи, якими скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку на апеляційне оскарження в поданій заяві, судом з`ясовано, що аргументація даної заяви фактично зводиться до необізнаності позивача про постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали про повернення його позовної заяви до 28.02.2023, тобто до дати отримання її копії засобами поштового зв`язку.
З приводу таких аргументів позивача, суд апеляційної інстанції знов вважає за необхідне зауважити на наступному.
За змістом ч.6 ст. 169 КАС України копія ухвали про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.
Як встановлено судом, копію оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви та саму позовну заяву та додані до неї матеріали із супровідним листом від 27.08.2020 Дніпропетровський окружний адміністративний суд надіслав позивачу рекомендованим листом засобами поштового зв`язку.
Отже, судом першої інстанції виконаний покладений процесуальним законом обов`язок щодо надіслання на адресу позивача копії ухвали про повернення позовної заяви.
Натомість, вказане поштове відправлення позивачу вручене не було, з незалежних від суду причин, а саме - "за закінченням терміну зберігання", про що зазначено у довідці відділення поштового зв`язку, прикріпленої до конверта (поштовий конверт, до вмісту якого входить копія ухвали від 27.08.2020, супровідний лист, позовна заява з додатками містяться в матеріалах справи).
При цьому, судом з`ясовано, що копія ухвали про повернення позовної заяви від 27.08.2020 направлялась позивачу на адресу, яка була особисто зазначена останнім у поданих до суду письмових документах, зокрема, позовній заяві (така ж адреса зазначена позивачем в апеляційній скарзі).
Пунктом 4 частини шостої вказаної статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Згідно із частиною першою статті 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Відповідно до змісту абзацу четвертого частини четвертої статті 124 КАС України у разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
За правилами частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
При цьому беруться до уваги положення частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якими у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
Суд зауважує, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, а відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У справі №9901/471/21 (постанова від 21 вересня 2023 року) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що саме позивач як особа, яка ініціювала судовий процес з метою захисту своїх прав, свобод та інтересів, має бути зацікавлений у тому, щоб організувати належне та своєчасне отримання кореспонденції від суду.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку судом першої інстанції виконано покладений на нього обов`язок щодо надіслання на адресу позивача копії ухвали про повернення позовної заяви, а не вручення такої копії позивачу мало місце з незалежних від суду причин.
Також, згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у даній справі оприлюднена 26.11.2020.
Отже, при добросовісному ставленні до наявних у нього прав, позивач, як особа зацікавлена в отриманні інформації щодо поданої ним позовної заяви, мав змогу дізнатися про наявність ухвали про повернення позовної заяви від 27.08.2020, ознайомитися з її змістом, мотивами постановлення, та, у разі незгоди, оскаржити в апеляційному порядку з дня оприлюднення зазначаченої ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Згідно з усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Разом з тим, як свідчать встановлені обставини справи, позивач звернувся до суду з первинною апеляційною скаргою лише 09.03.2023, тобто після спливу більше двох років з дня постановлення оскаржуваної ухвали (27.08.2020) та її оприлюднення в Реєстрі (26.11.2020).
Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".
Крім того, у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року зі справи "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини роз`яснив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження,
З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи значний проміжок часу між постановленням оскаржуваної ухвали (27.08.2020) та зверненням позивача до суду з цією апеляційною скаргою (09.08.2023), суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Також, суд зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
З урахуванням викладеного, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.
За таких обставин, заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає розгляду.
Керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд, -
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року по справі №160/7400/20.
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року по справі №160/7400/20.
Ухвала набирає законної сили з 20.11.2023 відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк