Справа № 460/18195/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., за участю секретаря судового засідання Тарвердієвої К.Р.; представник позивача: не з`явився, представника відповідача: Стельмаха О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОД ОІЛ ГРУП" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинення певних дій,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Рівненській області № 80-Р/Л від 25.05.2023 в частині анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "ОД ОІЛ ГРУП" на право роздрібної торгівлі пальним № 2100057 терміном дії з 30.12.2021 до 30.12.2026, адреса місця торгівлі: Україна, Рівненська область, Дубенський район, с. Іваннє, вул. Млинівська, 38, АЗС.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області видалити з «Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним» інформацію (відомості) щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 2100057 терміном дії з 30.12.2021 до 30.12.2026, яка видана Товариству з обмеженою відповідальністю "ОД ОІЛ ГРУП" та поновити відповідну інформацію щодо наявності такої ліцензії.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОД ОІЛ ГРУП" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області судовий у розмірі 2684 грн 00 коп.

08.09.2023 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення по справі, у якій він просить суд стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 48017 грн пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Ухвалою суду від 13.11.2023 заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 460/18195/23 призначено до розгляду в судовому засіданні на 21 листопада 2023 року.

21.11.2023 у судове засідання представник позивача не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином та завчасно повідомлений, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 21.11.2023, занесеною до протоколу судового засідання розгляд заяви про ухвалення додаткого судового рішення продовжено без участі представника позивача.

21.11.2023 через підсистему "Елктронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, у якій він просить суд відмовити повністю у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу через відсутність доказів фактичної оплати послуг. У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи заявленого клопотання та надав пояснення аналогічні цим доводам, стверджував, що заява є необґрунтованою, оскільки обсяг наданих послуг не відповідає критерію реальності.

21.11.2023 у судовому засіданні було проголошено вступну і резолютивну частини додаткового судового рішення.

Визначаючись щодо наявності правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення, суд виходить із наступного.

Згідно частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 3 статті 252 КАС України).

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частини першої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначено частиною п`ятою статті 134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Відповідно до частини сьомої статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, при оцінці розміру витрат суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та факти на підтвердження таких критеріїв (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг тощо).

При цьому, процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Так, на підтвердження фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано:

1) копію договору про надання правової допомоги № 06/07/23 від 06 липня 2023 року, п. 3.1 якого передбачає, що загальна вартість правової допомоги в межах цього договору визначається за погодинним тарифом, що становить 50% мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2023, що становить 3350 грн за одну годину роботи адвоката.

2) копії додаткової угоди № 1 та № 2 від 06.07.2023 до договору № 06/07/23 від 06 липня 2023 року.

3) копію акта приймання-передачі наданої правової допомоги від 04.09.2023.

4) рахунок № 1 від 04.09.2023 на оплату послуг.

5) детальний опис наданих юридичних послуг від 04.09.2023 зі змісту якого вбачається, що адвокатом надано позивачу наступні види правової допомоги:

- зустріч з клієнтом, надання первинної консультації - витрачений час 01 год;

- правовий аналіз наданих клієнтом документів - витрачений час 02 год;

- правовий аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах - витрачений час 02 год;

- підготовка та подання адвокатських запитів (два запити) - витрачений час 1,5 год.

- правовий аналіз письмових доказів, отриманих у відповідь на адвокатські запити - витрачений час 02 год;

- складання та підготовка позовної заяви - витрачений час 03 год;

- правовий аналіз відзиву на позовну заяву - витрачений час 01 год;

- участь у судовому засіданні під час розгляду справи - витрачений час 01 год 50 хв.

Загальний обсяг часу, витраченого станом на 04.09.2023 на надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ОД ОІЛ ГРУП» по справі № 460/18195/23 за цим звітом складає 14 годин 20 хвилин.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Оцінюючи подані документи, якими представник позивача обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, категорію складності справи, значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що сума зазначена в звіті про надану правничу допомогу є завищеною, в тому числі, через кількість зазначених годин роботи адвокатом.

Такі послуги як "зустріч з клієнтом, надання первинної консультації; правовий аналіз наданих клієнтом документів; правовий аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах" фактично є складовою послуги із підготовки та складання позовної заяви, а тому окремо не підлягає врахуванню до витрат на правничу допомогу.

При цьому, враховуючи обсяг доказового матеріалу, усталеність судової практики у цій категорії справ, суд вважає, що витрати на підготовку позову у грошовому еквіваленті 10050 грн, з огляду на розмір позовної заяви та її зміст, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

З цих же мотивів, суд вважає такими, що не відповідають критерію реальності адвокатських витрат витрати на: підготовку та подання адвокатських запитів - витрачений час 1,5 год (6700 грн); правовий аналіз письмових доказів, отриманих у відповідь на адвокатські запити - 02 год (6700 грн).

Суд також вважає, що витрати адвоката на участь у 1 судовому засіданні (яке тривало 53 хвилини), у загальному розмірі 6142 грн, враховуючи незмінність позицій сторін щодо спірних правовідносин, не відповідають критерію розумності їхнього розміру.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 (справа № 159/5837/19, провадження № 61-10459св20) міститься правовий висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Тому доводи відповідача щодо неможливості розподілу витрат на правничу допомогу адвоката через відсутність доказів фактичної оплати послуг, відхиляються судом.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, приймаючи до уваги обставини цієї справи та процесуальний хід її розгляду, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн, що відповідає принципам об`єктивності, справедливості та співмірності.

Керуючись статтями 139, 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ОД ОІЛ ГРУП" про ухвалення додаткового рішення у справі № 460/18195/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОД ОІЛ ГРУП" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОД ОІЛ ГРУП" грн 4000 (чотири тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу.

У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 листопада 2022 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОД ОІЛ ГРУП" (вул. Д. Галицького, буд. 12, кім. 31,м. Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35603, ЄДРПОУ/РНОКПП 44172922)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя Ольга ПОЛІЩУК