Справа № 580/10814/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 листопада 2023 року Справа № 580/10814/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Шполянського районного суду Черкаської області, голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни, судді Шполянського районного суду Черкаської області Сивоконя Сергія Сергійовича про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Шполянського районного суду Черкаської області (далі - відповідач 1), голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни (далі - відповідач 2), судді Шполянського районного суду Черкаської області Сивоконя Сергія Сергійовича (далі - відповідач 3), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Шполянського районного суду Черкаської області щодо ненадання для дистанційного ознайомлення матеріалів цивільної справи №705/2159/19 на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11.2023;

- зобов`язати Шполянський районний суд Черкаської області надати для дистанційного ознайомлення матеріали цивільної справи №705/2159/19 на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11. 2023;

- визнати протиправною бездіяльність голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни щодо неналежної організації роботи суду з питань електронного ознайомлення з матеріалами справи на підставі заяви ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11.2023 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати голову Шполянського районного суду Черкаської області Побережну Надію Петрівну належним чином організувати роботу суду та доручити відповідальній особі суду відсканувати та надіслати для дистанційного ознайомлення матеріали цивільної справи №705/2159/19 на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11.2023 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправними дії судді Шполянського районного суду Черкаської області Сивоконя Сергія Сергійовича відносно надання відповіді на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11.2023, яка міститься у відповіді від 13.11.2023, як неповноважної особи.

Додатково у прохальній частині позовної заяви позивач просить:

- звільнити від сплати судового збору за подання позовної заяви про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії у зв`язку з перебуванням у скрутному матеріальному становищі, що підтверджується електронною довідкою від 17.04.2023 (Додаток №1);

- здійснювати розгляд справи з повідомлення (викликом) позивача в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Ознайомившись із позовною заявою, виявлено підстави для відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог, з огляду на таке.

Згідно з п.1 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За вимогами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

При цьому, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Із матеріалів позовної заяви з додатками вбачається, що спірні правовідносини виникли з підстав розгляду заяви позивача №7079/23-вх від 03.11.2023 про здійснення відсканування (переведення в електронну форму) матеріалів цивільної справи №705/2159/19 в паперовій формі та завантаження їх до електронної справи №705/2159/19 провадження 2/710/241/23 починаючи з тому №8 арк.№224 до тому №11 включно, а також надання цивільної справи №705/2159/19 для ознайомлення шляхом надсилання в дистанційному режимі відсканованих електронних копій матеріалів справи починаючи з тому №8 арк.№224 до тому №11 включно на офіційну електронну адресу позивача

Згідно зі ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

В силу вимог ст.6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

За висновком Конституційного Суду України, наведеним у Рішенні від 23.05.2001 №6-рп/2001, відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України).

Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Що ж стосується актів, дій або бездіяльності посадових і службових осіб органів судової влади, що належать до сфери управлінської діяльності, то вони можуть бути оскаржені до суду на загальних підставах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №1540/4005/18 вказала наступне:

"…оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви № 17160/06 та № 35548/06).

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, відповідно ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до цивільної відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та із судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними визначеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду".

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №757/43355/16-ц зробила висновок, що усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вже висловлювала свою позицію у подібних правовідносинах, зокрема, відповідні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №462/32/17, від 02 жовтня 2019 року у справі №815/110/16.

Отже, позовні вимоги: визнати протиправними дії Шполянського районного суду Черкаської області щодо ненадання для дистанційного ознайомлення матеріалів цивільної справи №705/2159/19 на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11.2023; зобов`язати Шполянський районний суд Черкаської області надати для дистанційного ознайомлення матеріали цивільної справи №705/2159/19 на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11. 2023; визнати протиправними дії судді Шполянського районного суду Черкаської області Сивоконя Сергія Сергійовича відносно надання відповіді на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11.2023, яка міститься у відповіді від 13.11.2023, як неповноважної особи, - не можуть розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

У випадку допущення при розгляді цивільної справи №705/2159/19 будь-яких процесуальних порушень, позивач не позбавлена можливості у порядку, визначеному законодавством, звернутись до суду апеляційної та касаційної інстанції.

При цьому, у постанові від 10 червня 2021 року у справі №380/1854/20 Верховний Суд зазначив, що формулювання "не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства" треба розуміти і трактувати так, що не підлягають розгляду не тільки справи, спори в яких виникають поза сферою адміністративних публічно-правових відносин, але й ті, які можна розглядати за правилами адміністративного судочинства, однак щодо них на рівні імперативного законодавчого положення встановлено вимогу, яка обмежує таке звернення і відтермінує судовий захист порушеного права до події, з настанням якої виникають відповідні підстави для цього.

Крім того, у цій справі поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Отже, зазначені вище вимоги не можуть бути вирішені в судах жодної юрисдикції.

Подібну за змістом правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі №800/559/17, від 03 квітня 2018 року №9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі №9901/497/18 та від 16.10.2019 у справі №1340/4052/18.

Отже, можливість розгляду судом позовних вимог про зобов`язання іншого суду (судді) вчинити певні процесуальні дії та/або ухвалити рішення, пов`язане з розглядом іншої судової справи, провадження в якій відкрито, Закони України не передбачають, а оскарження судових рішень, діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даній справі поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" щодо заявлених позивачем вимог слід тлумачити як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому зазначені вимоги не можуть бути вирішені в судах жодної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог:

- визнати протиправними дії Шполянського районного суду Черкаської області щодо ненадання для дистанційного ознайомлення матеріалів цивільної справи №705/2159/19 на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11.2023;

- зобов`язати Шполянський районний суд Черкаської області надати для дистанційного ознайомлення матеріали цивільної справи №705/2159/19 на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11. 2023;

- визнати протиправними дії судді Шполянського районного суду Черкаської області Сивоконя Сергія Сергійовича відносно надання відповіді на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11.2023, яка міститься у відповіді від 13.11.2023, як неповноважної особи.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 170-171, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Шполянського районного суду Черкаської області, голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни, судді Шполянського районного суду Черкаської області Сивоконя Сергія Сергійовича в частині позовних вимог:

- визнати протиправними дії Шполянського районного суду Черкаської області щодо ненадання для дистанційного ознайомлення матеріалів цивільної справи №705/2159/19 на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11.2023;

- зобов`язати Шполянський районний суд Черкаської області надати для дистанційного ознайомлення матеріали цивільної справи №705/2159/19 на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11. 2023;

- визнати протиправними дії судді Шполянського районного суду Черкаської області Сивоконя Сергія Сергійовича відносно надання відповіді на заяву ОСОБА_1 №7079/23-вх від 03.11.2023, яка міститься у відповіді від 13.11.2023, як неповноважної особи.

2. Копію ухвали направити позивачу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з моменту її складення.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ