Справа № 420/6511/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6511/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №11 від 23.12.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 23 жовтня 2022 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 роботи з 18.09.2001 року по 34.05.2012 року в ДП Одеський морський торговельний порт та період роботи з 28.05.2012 року по 31.01.2018 року в ТОВ Олімпекс Купе Інтернейшнл;

- звернути рішення до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.12.2021 року (помилка у році) за № 11 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , в якого наявний страховий стаж 35 років 7 місяців 28 днів. При цьому відмова ґрунтувалась на тому, що в пільговій довідці від 17.10.2022 № 02-7/129, виданій Одеським морським торговельним портом за період роботи з 18.09.2001 по 24.05.2012, зазначено посаду - електрогазозварник, характер виконуваних робіт - електрозварювальні роботи, що не відповідає посаді, зазначеній в Постановах КМУ від 16.01.2003 № 36 та від 24.06.2016 №461. Позивач вважає зазначену відмову протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою від 03.04.2023 року позов залишено без руху та роз`яснено позивачу, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом: надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Ухвалою від 10.04.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Від представника ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, зазначивши, зокрема, що на виконання постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.03.2021 за №339/35961, органи Пенсійного фонду України застосовують екстериторіальний принцип призначення та перерахунку пенсій.

Оскільки за принципом екстериторіальності заява позивача від 16.12.2022 була розподілена на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України здійснював розгляд заяви про призначення пенсії та виносив рішення про відмову.

При цьому, Головне управління заяву позивача не розглядало, вимог щодо визнання протиправними дій/рішень саме Головного управління позовна заява також не містить.

Враховуючи те, що позовна вимога про зобов`язання вчинити певні дії є похідною від вимоги про визнання дій протиправними, відповідач вважає, що обидві ці вимоги мають бути адресовані до одного відповідача - до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а належним способом захисту прав позивача у разі задоволення вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії має бути зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача із врахуванням висновків суду щодо спірного періоду пільгового стажу.

Від представника ГУ ПФУ у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, зазначивши, зокрема, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Вік заявника, на час звернення становить 55 років 1 місяць 24 дні, обчислений при прийнятті рішення страховий стаж позивача склав 35 років 7 місяців 28 днів, пільговий стаж склав 0 років 0 місяців 0 дні, а необхідний 12 років 6 місяців. Відтак, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 у позивача відсутнє.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 16 грудня 2022 року відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами) (надалі Порядок № 22-1), про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення/перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр). Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до п. 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Розгляд документів, наданих позивачем, здійснювався за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області

Рішенням №11 від 23.12.2021 (рік в даті зазначено помилково, фактично рішення від 23.12.2022) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 1 пункту 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі - Закон України №1058) у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Вказана відмова ґрунтувалась на тому, що в пільговій довідці від 17.10.2022 № 02-7/129, виданої Одеським морським торговельним портом за період роботи з 18.09.2001 по 34.05.2012, зазначено посаду - електрогазозварник, характер виконуваних робіт - електрозварювальні роботи, що не відповідає посаді, зазначеній в Постановах КМУ від 16.01.2003 № 36 та від 34.06.2016 № 461.

Позивач вважає рішення №11 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправним та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Гарантії конституційного права людини на соціальний захист деталізовано в положеннях Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.2 ч.2 с.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст. 100 даного Закону за змістом якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Як вбачається з копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 16.12.2022 року тобто після досягнення 55 років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , з 18.09.2001 року позивач був прийнятий на роботу електрозварником 3 розряду ремонтно-будівельного управління Одеського морського торгівельного порту, де пропрацював до 24.05.2012 р. (записи № 17, 18, 19, 20, 21), а з 28.05.2012 року по 31.01.2018 року позивач працював електрозварником в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (записи № 21, 22, 23, 24).

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005р. № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991 р.; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992р. (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994р. - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994р. (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003р., застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162; з 16.01.2003 року застосовуються Списки № 1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003p. №36, а з 24.06.2016 року, Списки № 1, 2 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016р. № 461.

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994р. № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі ХХХІІІ «Загальні професії» передбачалися професії «газозварники», «електрозварники».

Розділом ХХХІІІ «загальні професії» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016. р. № 461 передбачені «газозварники», «електрогазозварники», «електрозварники», «електрозварники ручного зварювання», а назви професій, зазначені в трудовій книжці, наказах підприємств, довідках, можуть відрізнятися від назв, передбачених законодавчими актами України, при цьому суть виконуваної електрозварником роботи не змінюється.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі № 509/3801/16-а

Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Орган ПФУ не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

За таких обставин, посилання ГУ ПФУ у Львівській області в оскаржуваному рішенні на те, що в пільговій довідці від 17.10.2022 № 02-7/129, виданій Одеським морським торговельним портом за період роботи з 18.09.2001 по 34.05.2012, зазначено посаду - електрогазозварник, і характер виконуваних робіт - електрозварювальні роботи, що не відповідає посаді, зазначеній в Постановах КМУ від 16.01.2003 № 36 та від 34.06.2016 № 461, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, а тому не бере їх до уваги.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 i №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок № 637).

Зі змісту вказаної норми вбачається, що довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або записів у ній.

Трудова книжка у ОСОБА_1 наявна та заповнена відповідно до положень внесення записів до неї, отже довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки в даному випадку є факультативними.

До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було подано не тільки довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а й накази про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці № 336 від 08.08.2000 р. з висновком Державної експертизи умов праці, № 444 від 13.06.2005 р. з висновком Державної експертизи умов праці та № 335 від 19.05.2010 р. з висновком Державної експертизи умов праці по Державному підприємству «Одеський морський торговельний порт».

Також по ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» надавалась пільгова довідка та накази про результати атестації робочих місць від 05 липня 2012 р. № 39/75 та від 18 серпня 2017 року №39/90-a.

У зв`язку з тим, що спеціальний стаж ОСОБА_1 за Списком № 2 становить більше 12 років 6 місяців, то він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 55 років, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1 або № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

У той же час, працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

За правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Виходячи з викладеного, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у наведеній вище постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Суд зазначає, що відмова відповідача у зарахуванні позивачу пільгового стажу для призначення пенсії не відповідає вимогам пенсійного законодавства.

Таким чином, в порушення вищенаведених норм відповідачем було неправомірно не зараховано до пільгового стажу наступні періоди роботи, а саме: з 18.09.2001 року по 24.05.2012 року в ДП Одеський морський торговельний порт та період роботи з 28.05.2012 року по 31.01.2018 року в ТОВ Олімпекс Купе Інтернейшнл.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в призначенні пенсії №11 від 23.12.2021 ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Одеській області (в якому перебуває електронна пенсійна справа позивача, та який здійснює обчислення пенсії за місцем проживання позивача) здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 роботи з 18.09.2001 року по 24.05.2012 року в ДП Одеський морський торговельний порт та період роботи з 28.05.2012 року по 31.01.2018 року в ТОВ Олімпекс Купе Інтернейшнл.

Щодо дати, з якої має бути призначена позивачу пенсія, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як встановлено судом, позивач досяг пенсійного віку (55 років) ІНФОРМАЦІЯ_3 , а звернувся за призначенням пенсії 16.12.2022 року, тобто протягом трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку. Отже, за правилами ч.1 ст. 45 вказаного Закону він має право на призначення пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 23.10.2022 року.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Щодо клопотання позивача про негайне виконання рішення суду в межах стягнення суми пенсії за один місяць, суд зазначає таке

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Виходячи з того, що рішенням суду скасовується рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком та відповідача зобов`язано здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 23.10.2022 року, отже позивач не отримує належну йому пенсію більше року, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який протиправно відмовив у призначенні пенсії ГУ ПФУ у Львівській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області (адреса: вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, буд.10, м. Львів, 79016, ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №11 від 23.12.2021 (фактична дата 23.12.2022) ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 23 жовтня 2022 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 роботи з 18.09.2001 року по 24.05.2012 року в ДП Одеський морський торговельний порт та період роботи з 28.05.2012 року по 31.01.2018 року в ТОВ Олімпекс Купе Інтернейшнл.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 з 23 жовтня 2022 року у межах суми стягнення (виплати пенсії) за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів