Справа № 751/7415/23
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/7415/23
Провадження №2-а/751/105/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

за участю секретаря Бєлоусова Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАД №258426 від 22.08.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги мотивує тим, що вищевказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. 00 коп.

У постанові відповідач вказав, що позивач керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив пп. «в» п. 2.3 ПДР України.

Позивач категорично не згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності з тих підстав, що під час руху він був пристебнутий ременем безпеки, потім зупинився на блок-посту та не рухався. У цей момент відстебнув ремінь безпеки, щоб дістати документи та, за потреби, відкрити багажне відділення для поверхневого огляду, оскільки на блокпосту часто проводять такі дії. Після цього знов пристебнувся та продовжив рух вже пристебнутим. Пояснює, що інспектор не надав жодних доказів вчинення ним правопорушення. Також вказує, що поліцейський порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було. Поліцейський обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив ст.ст. 276, 277, 277-2, 278, 279, 280, 281 КУпАП.

Вищевказану постанову вважає незаконною та такою, що суперечить Законам України, порушує його права та підлягає скасуванню.

18 жовтня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено до участі в справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції України. Встановлено відповідачам, з урахуванням строку, встановленого ч. 1 ст. 286 КАС України, 15-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву від відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до цього часу до суду не надходив.

Від представника відповідача Департаменту патрульної поліції України у встановлений судом строк надійшов відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні позовних вимог до Департаменту патрульної поліції України просять відмовити з тих підстав, що спірні правовідносини не стосуються ні Департаменту патрульної поліції України, ні його територіального (відокремленого) підрозділу управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, оскільки жодним чином не порушували права позивача. Оскаржувана постанова відносно позивача винесена інспектором відділу реагування патрульної поліції ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Малік Є.О., який не проходить службу в Департаменті патрульної поліції, оскільки є поліцейським Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, яке в свою чергу є окремою юридичною особою, з власними реквізитами, гербовою печаткою та пов`язані трудовими відносинами з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову, а отже мають нести відповідальність за дії своїх підлеглих.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАД №258426 від 22.08.2023 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 22.08.2023 року о 11 год 53 хв. в Чернігівському р-ні, с. новий Білоус, вул. Білоуська, 5/2, керував т/з Hyndai Tucson, д.н.з НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п.п. 2.3.В Правил Дорожнього руху (а.с. 8).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, тощо.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 2.3.в) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 9 КАС України в якості одного з принципів адміністративного судочинства вказує диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву та жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 р. визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В свою чергу, позивач стверджує, що він під час руху був пристебнутий ременем безпеки, потім зупинився на блок-посту та не рухався. У цей момент відстебнув ремінь безпеки, щоб дістати документи та, за потреби, відкрити багажне відділення для поверхневого огляду, оскільки на блокпосту часто проводять такі дії. Після цього він знов пристебнувся та продовжив рух вже пристебнутим. Матеріали адміністративної справи не містять належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки, і факт цього керування не зафіксований працівниками поліції.

За таких обставин усі сумніви трактуються на користь позивача та свідчать про те, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає необхідним відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, позовну заяву задовольнити.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем понесені документально підтверджені (а.с. 8) витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 536,80 грн., проте відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 6), а, відтак, згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору, при цьому враховуючи відповідне клопотання позивача у позовній заяві про звільнення його від сплати судового збору, суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає поверненню позивачу як помилково сплачений.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 33, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ст. 132-1, 251, 258, 283, 288 ч.1, 289 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 12, 94, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Постанову серії БАД №258426 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, винесену інспектором відділу реагування патрульної поліції ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Маліком Єгором Олександровичем скасувати, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з Державного бюджету України судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. згідно Платіжної інструкції №147926243 від 30.08.2023 Відділення №464 АТ «УкрСиббанк».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.К. Овсієнко