Справа № 160/20074/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати незаконною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у вигляді неврахування стажу роботи ОСОБА_1 у Приватному акціонерному товаристві «Азот» (колишня назва - Северодонецьке державне виробниче підприємство «Об`єднання Азот») за період з 16.07.1993 по 13.06.2017;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 у Приватному акціонерному товаристві «Азот» (колишня назва - Северодонецьке державне виробниче підприємство «Об`єднання Азот») за період з 16.07.1993 по 13.06.2017;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку до 50 років;
- судові витрати, в тому числі судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 10 500 (десять тисяч п`ятсот) гривень стягнути з відповідача на користь позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії пенсійного органу порушують право позивача на призначення пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 визнано причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними. Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 263 КАС України.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.08.2022 з усіма доданими до неї документами.
Відповідач-2 у наданому відзиві вказав, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територія у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Додатково до Головного управління документів про підтвердження стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема уточнюючих довідок, у спірний період позивач не надавав. Також звернув увагу суду, що позивачем пропущено строк звернення позивача до суду з позовною заявою, оскільки правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли у серпні 2022 року, водночас з цим позовом позивач звернувся у серпні 2023 року, тобто з істотним пропуском строку, передбаченого статтею 122 КАС України.
Також разом з відзивом надав до суду копії заяв позивача та довідку форми ОК-5.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Щодо строків звернення позивача до суду з позовною заявою суд наголошує, що дане питання вирішено судом ухвалою від 29.08.2023 при відкритті провадження у справі та позивачу поновлено строк звернення до суду з даним позовом.
Суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, 01.08.2022 позивач (дата народження: 21.08.1972) звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 1 за формою встановленою у Додатку 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005.
Серед переліку документів, яких недостатньо для призначення пенсії зазначено, диплом про навчання, довідка про заробітну плату, довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, трудова книжка або документи про стаж.
Щодо відсутності необхідних для призначення пенсії документів позивач долучив до заяви про призначення пенсії заяву у якій зазначив, що наполягає на прийомі документів оскільки з причини бойових дій трудові книжки з ЗАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» вивезли у м. Черкаси, де їх опечатано та доступу до них немає. Архів з даними про пільговий вихід на пенсію згорів в м. Сєвєродонецьк. Про місцезнаходження трудових книжок, а також втрату архіву позивач дізнався від начальника відділу кадрів ЗАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Філяшкіної О.В. У вказаній заяві також просив при винесенні рішення врахувати дані індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Заява позивача про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області за принципом екстериторіальності.
Рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 08.08.2022 № 95 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком.

У рішенні зазначено, що дата звернення позивача 01.08.2022, вік 49 років 11 місяців 10 днів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 1 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсії за віком на пільгових умовах призначаються працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 24 роки у чоловіків (дата дії пенсійного віку з 01.04.2022 року по 31.03.2023 року), з них не менше 10 років на зазначених роботах. Чоловікам, які не мають необхідного пільгового стажу роботи, але мають не менше половини стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за наявності передбаченого загального стажу роботи, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зниженням пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних, записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядку), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу: професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яким видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж особи становить 23 роки 1 місяць 29 днів.

Пільговий стаж відсутній.

Заявником не надано уточнюючих довідок, що відповідають додатку № 5 Порядку.

Вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 11.11.2022 відповідачем-2 на запит позивача від 02.11.2022 повідомлено, що період роботи після 21.08.1992 року зараховується до пільгового стажу з урахуванням результатів атестації робочих місць за умовами праці, проведеної на підприємстві.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (із змінами) (далі - Порядок № 637), передбачено, що для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій (пункт 20 Порядку № 637).

Відповідно до Порядку № 637 в редакції, чинній з 27.09.2022, у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також ка територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів), стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

Наразі готуються зміни до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105, в частині підтвердження періодів роботи (до 01.01.2004), що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах, на підприємствах, які розміщуються (розміщувались) на тимчасово окупованій території або на підприємствах, майно та/або документи яких пошкоджено чи знищено внаслідок воєнних дій.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-ІV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфіковано обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Згідно п.2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788).

Відповідно до ч.1, 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За правилами статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5статті 45 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.1. Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписами статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-XII від 05.11.1991 (зі змінами) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Згідно з п.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі Порядок №383) під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками ( 36-2003-п ), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок №637) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згідно обставин справи, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії в паперовій формі.

Відповідно до п. 2.23. Порядку № 22-1, при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Позивачем до заяви про призначення пенсії трудової книжки не надано, крім того, у додатковій заяві зазначено про її знаходження в м. Черкаси, де до неї доступ відсутній.

Суд враховує дану обставину під час розгляду цієї справи, але наголошує на тому, що судом надана позивачем копія трудової книжки буде оцінюватись разом з іншими доказами у справі, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду прави, а також враховуючи те, що пенсійним органом відмовлено у призначенні пенсії на підставі відсутності саме уточнюючих довідок.

Надана до суду трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 містить наступні записи у спірний період:

- 16.07.1993 прийнято на посаду апаратника підготовки сировини, відпуску напівфабикатів та готової продукції цеху сечовини № 3 Севєродонецького виробничого об`єднання «АЗОТ» (наказ № 55к від 16.07.1993);

- 06.01.2005 прийнято на посаду апаратника підготовки сировини, відпуску напівфабикатів та готової продукції цеху сечовини № 3 за переводом з СДВП «Об`єднання Азот» до закритого акціонерного товариства «Севєродонецьке об`єднання Азот» (наказ № 14к від 24.01.2005);

- 05.12.2006 переведено на посаду апаратника підготовки сировини та відпуску напівфабикатів та продукції відділення пакування цеху сечовини № 3 (наказ №97к від 05.12.2006);

- 01.05.2010 переведено на посаду апаратника підготовки сировини та відпуску напівфабикатів та продукції відділення пакування виробництва сечовини (карбаміда), вуглеамонійної солі, виробництва мінеральних добрив та кислот (наказ №0035к від 30.04.2010);

- 12.02.2015 переведено на посаду апаратника виробництва сечовини (переробки) відділення пакування, цеху виробництва сечовини (карбаміда) та вуглеамонійної солі виробництва мінеральних добрив та кислот (наказ №0009КД від 11.02.2015);

- 01.04.2015 цех виробництва сечовини (карбаміда) та вуглеамонійної солі, виробництва мінеральних добрив та кислот перейменовано в цех виробництва сечовини (карбаміда) та вуглеамонійної солі (наказ № 298 віж 30.03.2015);

- 01.10.2016 переведено на посаду апаратника підготовки сировини та відпуску напівфабикатів та продукції відділення пакування сечовини цеху виробництва сечовини (карбаміда) та вуглеамонійної солі за 5 розрядом (наказ № 0095КД від 23.09.2016);

- 01.02.2017 переведено на посаду апаратника підготовки сировини та відпуску напівфабикатів та продукції відділення пакування сечовини цеху виробництва сечовини (карбаміда) (наказ № 0042КП від 31.01.2017);

- 13.06.2017 звільнено з Приватного акціонерного товариства «Севєродонецьке об`єднання Азот» (з огляду на неодноразові перейменування та реорганізацію дані про що містяться в трудові книжці та відомостях довідки форми ОК-5) за власним бажанням - ч. 3 ст 38 КЗпП України у зв`язку з несплатою, невиконанням власником або уповноваженим ним органом умов колективного договору (наказ №0226-КП від 13.06.2017).

Таким чином, записами трудової книжки позивача підтверджується робота останнього на Приватному акціонерному товаристві «Севєродонецьке об`єднання Азот» у спірний період, проте, у вказаних записах відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, а саме не зазначено про характер виконуваної роботи, зокрема, щодо виконання такої роботи повний робочий день.

Позивачем уточнюючих довідок про підтвердження пільгового стажу пенсійному органу та суду не надано.

Проте, з огляду на наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що стаж позивача у період роботи з 16.07.1993 по 13.06.2017 належить до пільгового стажу за Списком № 1 з огляду на таке.

Робота позивача у спірний період відбувалась у «цеху сечовини», «цеху виробництва сечовини (карбаміда)», «цеху виробництва сечовини (карбаміда) та вуглеамонійної солі виробництва мінеральних добрив та кислот».

Відповідно до Списку № 1, передбаченому Постановою КМУ від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», до робіт, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відноситься згідно розділу VIII «Хімічне виробництво», підрозділу 1080А000-17541, пункт А 1 - робітники, керівники і спеціалісти підприємств хімічної і нафтохімічної галузі промисловості, зайняті повний робочий день у нижче зазначених виробництвах і роботах: сечовини.

Аналогічні відомості щодо віднесення роботи повний робочий день на виробництві сечовини передбачені Списком № 1, що затверджені Постановами КМУ №36 від 16.01.2003 та № 461 від 24.06.2016.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Отже, для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992 року та як наслідок можливості їх віднесення до пільгового стажу, особою також мають бути надані документи, які б підтверджували проведення атестації робочих місць.

За змістом приписів п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N442 (далі Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з п.2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.

Матеріалами справи підтверджено проведення атестації робочих місць у період роботи позивача з 16.07.1993 по 13.06.2017, що свідчить про підтвердження його умов праці у вказаний період як таких, що є шкідливими та робота в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо підтвердження роботи позивача на вказаних посадах повний робочий день суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 3, 20 Порядку № 637 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Суд звертає увагу, що з огляду на ненадання позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії трудової книжки, відповідачем-1 при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії порушено вимоги порядку № 637 щодо зарахування спеціального трудового стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, відповідачем-2 долучено до відзиву довідку форми ОК-5, яка містить відомості про страхувальників позивача з 1998 по 2018 та з 2020 по 2022, а також по спеціальному стажу .

Додатково суд зазначає, що відповідно до вказаної довідки, сформованої щодо позивача Пенсійним фондом України за період з 1998 по 2014 (по 12 місяців) робота позивача обліковується за кодом підстави за для обліку спецстажу № 3П3013А1.

Відповідно до постанов Правління ПФУ від 10.06.2004 № 7-6 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», від 05.11.2009 № 26-1 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», від 08.10.2010 № 22-2 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та від 03.12.2013 № 25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено, що:

- код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 454):

- код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 № 435):

- код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, і за результатами атестації робочих місць

Отже, при поданні звітів страхувальниками вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодом № ЗПЗ013А1, як працівнику по Списку № 1 із зайнятістю повний робочий день.

Таким чином, період роботи позивача з 01.01.1998 по 31.12.2014 згідно відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мав бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком № 1, проте, згідно алгоритму розрахунку стажу форма РС-право, відповідачем-1 такий період роботи зараховано лише до загального страхового стажу.

Крім того, з урахуванням встановлених обставин, а також того, що у період з 16.07.1993 по 13.06.2023 позивач обіймав аналогічні посади, які, як встановлено вище, відносяться до робіт, що передбачені Списком № 1, а отже мають код підставу для обліку спецстажу № 3П3013А1, що підтверджує роботу позивача у вказаний період на роботах за Списком № 1 повний робочий день.

Разом з цим, незазначення страхувальниками у реєстрі застрахованих осіб щодо роботи позивача у період з 01.01.2015 по 13.06.2017 відповідних кодів свідчить про недотримання ними порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що не є відповідальністю працівника і не може бути тягарем у вигляді необхідності доведення відповідних умов роботи та порушення його права на пенсійне забезпечення.

Суд зазначає, що незарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від дотримання відповідальною особою правильності заповнення довідок про заробітну плату, належне зберігання архівної документації, або неможливості підтвердження даних зазначених у трудовій книжці через надзвичайні або непереборні події, у тому числі війни чи ведення бойових дій на території, де розташоване підприємство, оскільки трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами довідок про заробітну плату, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку їх заповнення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 16.07.1993 по 13.06.2017 підтверджується даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та записами у трудовій книжці в сукупності, тому відповідно підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1.

З урахуванням викладеного, прийняте за результатами розгляду заяви про призначення пенсії рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо дати з якої має бути призначена пенсія.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. 1.7. Порядку № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

З урахуванням звернення позивача із заявою до пенсійного органу 01.08.2023, в межах місяця до дня досягнення пенсійного віку (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), суд дійшов висновку, що пенсія позивачу має бути призначена з 22.08.2022, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Отже, з огляду на зарахування пільгового стажу, який у свою чергу є і страховим стажем, суд дійшов висновку що позивач на дату звернення до пенсійного органу (01.08.2022) мав необхідний страховий стаж (понад 25 років), пільговий стаж (понад 10 років) та звернувся в межах місяця до досягнення необхідного пенсійного віку (50 років), а тому мав право на призначення пенсії навіть без зменшення пенсійного віку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач на момент звернення до пенсійного органу про призначення пенсії мав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, а тому вимоги позивача щодо призначення пенсії саме зі зниженням пенсійного віку задоволенню не підлягають.

Щодо вимог зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Крім того, щодо дискреційних повноважень, Верховний Суд зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду, зокрема, від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області як структурний підрозділ органу, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржив позивач.

Викладене свідчить, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідно до приписів Порядку №22-1, відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, а відтак вимоги до нього не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльності пенсійного органу, яка полягає в незарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу позивача, суд зазначає, що вони поглинаються вимогою про визнання протиправним та скасування рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії, яким спірний період не зараховано до такого стажу.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених висновків, а також ефективності захисту прав позивача, суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню в такий спосіб: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 95 від 08.08.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи у Приватному акціонерному товаристві «Азот» (колишня назва - Сєвєродонецьке державне виробниче підприємство «Об`єднання Азот») з 16.07.1993 по 13.06.2017, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням викладених у рішенні висновків суду.

Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.

Щодо судових витрат по сплаті правничої допомоги.

Згідно змісту позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 3, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Виходячи зі змісту вказаних норм, подання заяви та відповідних доказів має певні строкові обмеження, а саме така заява подається:

1) до закінчення судових дебатів у справі;

2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови надання стороною відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

На підтвердження обставин понесення та розміру витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи, позивачем надано: договір про надання юридичних послуг № від 24.10.2022, акт від 12.12.2022 приймання-передачі наданих послуг на суму 3500 грн та акт від 01.11.2022 приймання-передачі наданих послуг на суму 7000 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою отримання професійної правничої допомоги позивачем (замовник) було укладено з товариством з обмеженою відповідальністю "АМАДЕО ПРАВО" в особі директора Колосюка О.М. (виконавець) договір про надання юридичних послуг № від 24.10.2022.

За цим договором виконавець бере на себе обов`язок за дорученням замовника надати юридичні послуги, вказані в п. 1.2. цього договору, для чого зобов`язується вчинити юридичні та інші пов`язані з ними дії, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити надані виконавцем юридичні послуги у розмірі, в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1.2. юридичні послуги за цим договором становлять: надання правової допомоги щодо підготовки документів - запит до ПФУ, позов до суду.

Згідно п. 2.1 виконавець зобов`язаний підготувати проекти документів, вказаних в п. 1.2. цього договору, впродовж 10 (десяти) днів з моменту надання замовником всіх необхідних відомостей та документів.

Після внесення 50% (п`ятдесяти відсотків) вартості юридичних послуг відповідно до п. 4.1 договору здійснити підготовку проектів документів по предмету договору згідно з п. 1.2, а після оплати 100% (ста відсотків) вартості юридичних послуг за цим Договором здійснити їх видачу замовнику.

Пунктом 3 договору визначено порядок прийняття послуг.

Послуги за цим договором вважаються наданими з моменту підписання сторонами акту про надання юридичних послуг (надалі - акту).

На підставі п. 4 договору, вартість юридичних послуг по предмету цього договору становить 10500 грн і сплачується замовником шляхом внесення коштів у касу виконавця або шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Оплата юридичних послуг проводиться замовником наступним шляхом:

- замовник вносить попередню оплату в сумі 4000 грн - в строк до 24.10.2022;

- замовник вносить наступну оплату в сумі 3000 грн, в строк до 31.10.2022;

- замовник вносить остаточну оплату в сумі 3500 грн, в строк 04.11.2022.

Згідно акту від 01.11.2022 приймання-передачі наданих послуг, визначено вартість наданих послуг:

запит про надання інформації до ПФУ у 2-х екземплярах з додатками 7000 грн.

Згідно акту від 12.12.2022 приймання-передачі наданих послуг, визначено вартість наданих послуг:

позовна заява у зв`язку з бездіяльністю органів ПФУ у 3-х екземплярах з додатками 3500 грн.

Загальна вартість послуг правничої допомоги складає 10 500 грн.

Вказані акти підписано позивачем та ТОВ «АМАДЕО ПРАВО».

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до матеріалів справи правничу допомогу (юридичні послуги) позивачеві надано ТОВ «АМАДЕО ПРАВО», яке зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа, видами діяльності якого є 69.10 Діяльність у сфері права (основний), 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування, 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування, 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.

Керівником товариства є Колосюк Олександр Миколайович.

Разом з тим, суд звертає увагу, що, відповідно до статті 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1, 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Отже, в адміністративному судочинстві розподілу підлягають тільки витрати на професійну правничу допомогу надану саме адвокатом.

Суд зазначає, що поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи - адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року №4-в/2019).

Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі №496/3134/19 та від 31.05.2023 у справі №757/13974/21.

Так, Договір про надання юридичних послуг від 24.10.2022 укладено між позивачем та ТОВ «АМАДЕО ПРАВО» в особі директора Колосюка О.М.

Відомості щодо ОСОБА_2 як особи, яка здійснює адвокатську діяльність в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні. Крім того, матеріали справи доказів наявності у останнього статусу адвоката, а також надання таких послуг іншою особою зі статусом адвоката не містять.

З огляду на викладене, суд зазначає, що підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу в даній справі відсутні.

Щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ухваленого у справі рішення, судовий збір у розмірі 1073,60 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 95 від 08.08.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) період роботи у Приватному акціонерному товаристві «Азот» (колишня назва - Сєвєродонецьке державне виробниче підприємство «Об`єднання Азот») з 16.07.1993 по 13.06.2017.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням викладених у рішенні висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 20 листопада 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна