Справа № 120/13205/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2023 р. Справа № 120/13205/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 13 січня 2023 року він звернувся до Пенсійного фонду України із заявою, у якій просив надати відповідь на його скаргу від 12 вересня 2022 року, а також призначити зустріч з керівником Пенсійного фонду України відповідно до статті 22 Закону України "Про звернення громадян".

Проте відповідач не розглянув заяву позивача від 13 січня 2023 року та не надав у встановлений законодавством строк відповідь на таку заяву, як того вимагають приписи Закону України "Про звернення громадян".

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом із вимогами визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо нерозгляду його звернення від 13 січня 2023 року, а також зобов`язати відповідача розглянути таке звернення.

Ухвалою від 04 вересня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою задоволено заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

09 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Пенсійний фонду України заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Зокрема відзив аргументований тим, що відповідно до підпункту 17 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Пенсійного фонду України, його територіальних органів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Пенсійного фонду України.

Так, 20 січня 2023 року на адресу Пенсійного фонду України за вх. № 2583/Г-2800-23 від 20 січня 2023 року в одному поштовому конверті надійшли звернення від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що були датовані однією датою (13 січня 2023 року). При цьому відправником цих звернень на поштовому конверті зазначено лише ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 5 Закону України «Про звернення громадян» (в редакції, що діяла на момент розгляду звернення) у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Так, представник відповідача вказує на те, що всі три звернення від різних громадян та мають різні вимоги. Однак всі три звернення підписані однаковим підписом, що легко ідентифікується візуально, а також мають посилання на однакову електронну адресу заявників.

Водночас відповідно до статей 20 та 21 Закону України "Про інформацію" (в редакції, що діяла на момент розгляду звернення) будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Далі представник відповідача зауважує, що до звернень осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не були надані жодні документи або довіреності, що уповноважували б підписанта на отримання інформації стосовно означених у зверненні осіб.

А тому за результатами розгляду цього звернення Пенсійний фонд України надав відповідь листом від 23 січня 2023 року вих. № 2161-2583/Г-03/8-2800/23. Того ж дня відповідь на звернення також була направлена на електрону пошту, зазначену у зверненні ОСОБА_2 як відправника звернення, вказаного на конверті.

При цьому ідентична електрона пошта була вказана і на зверненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Таким чином, на думку представника відповідача, відповідь Пенсійного фонду України від 23 січня 2023 року вих. № 2161-2583/Г-03/8-2800/23 була надана в межах та у спосіб, що передбачені Законами України "Про звернення громадян", "Про інформацію", "Про захист персональних даних".

Відтак підстав для задоволення позову немає.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

13 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою, у якій просив надати відповідь на його скаргу від 12 вересня 2022 року, а також призначити зустріч з керівником Пенсійного фонду України відповідно до статті 22 Закону України "Про звернення громадян".

13 січня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Пенсійного фонду України із скаргою, у якій наполягав на проведенні перевірки щодо виплати допомоги на поховання його батька.

Також 13 січня 2023 року до Пенсійного фонду України із скаргою, у якій йшлося про ненадання відповіді на скаргу, що датована 09 вересня 2022 року.

Усі ці звернення надіслано до Пенсійного фонду України в одному поштовому конверті, а відправником вказано ОСОБА_2 .

Із долучених до відзиву документів слідує, що 20 січня 2023 року за вх. № 2583/Г-2800-23 Пенсійним фондом України отримано усі наведені вище звернення.

Листом від 23 січня 2023 року Пенсійний фонд України повідомив ОСОБА_2 про результати розгляду усіх надісланих звернень. Зокрема у листі містяться посилання на статтю 5 Закону України «Про інформацію», згідно з якою кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Також у листі процитовано статті 20 та 21 Закону України «Про інформацію», відповідно до яких будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом, зокрема, конфіденційної. А конфіденційною, в свою чергу, є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

З огляду на викладене у листі підсумовано, що адресат не надав до звернення довіреності, які б свідчили про надання йому повноважень на отримання інформації стосовно означених у зверненні осіб, що унеможливлює надання запитуваної інформації.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд враховує наступне.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Правовідносини щодо практичної реалізації цього права унормовані Законом України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно із частинами 1, 3 статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Як передбачено статтею 5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Частиною 1 статті 7 Закону № 393/96-ВР встановлено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до частин 1, 3 та 4 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Аналіз встановленої процедури розгляду звернення (заяви) дає підстави для висновку, що орган державної влади зобов`язаний в установлений строк, який обчислюється від дня надходження звернення, в межах своїх повноважень: 1) об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути заяву громадянина, який звернувся до нього з такою заявою; 2) прийняти за результатами такого розгляду відповідне рішення; 3) повідомити заявника про наслідки розгляду його звернення.

Так, суд установив, що ОСОБА_1 13 січня 2023 року звернувся до Пенсійного фонду України із заявою, у якій просив повідомити про результати розгляду його скарги від 12 вересня 2022 року, а також призначити йому зустріч з керівником Пенсійного фонду України відповідно до статті 22 Закону України № 393/96-ВР.

Відповідач не заперечує факт отримання такого звернення.

Проте, оскільки разом із зверненням ОСОБА_1 у поштовому конверті містилися й інші звернення ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), а відправником такого відправлення на конверті вказано ОСОБА_2 , тому Пенсійний фонд України повідомив відправника про неможливість надання відповіді на усі звернення, що надійшли, адже ним не долучено до таких звернень довіреностей від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Однак такі аргументи відповідача слід оцінити критично, адже в силу наведених вище положень Закону № 393/96-ВР орган державної влади зобов`язаний розглянути кожне звернення окремо та повідомити про результати такого розгляду заявників.

При цьому Закон № 393/96-ВР не містить норм, які б уповноважували орган державної влади повідомляти про результати розгляду звернень лише відправника, що зазначений на поштовому конверті.

Доводи пенсійного органу про те, що всі три звернення мають однаковий підпис, а до таких звернень не долучено жодного документу або довіреності, який би надавав ОСОБА_2 право на отримання відповідної інформації, також не заслуговують на увагу, адже звернення позивача від 13 січня 2023 року відповідає вимогам, що зазначені у частині 7 статті 5 Закону України № 393/96-ВР.

Зокрема у такому зверненні зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, а також таке підписано заявником ОСОБА_1 .

Окрему увагу слід звернути й на те, що відповідачем не заперечується факт нерозгляду звернення позивача від 13 січня 2023 року, а лише наводяться доводи щодо підстав такого нерозгляду.

Разом із тим Законом № 393/96-ВР передбачено три альтернативні форми поведінки суб`єктів, що розглядають звернення громадян, під час розгляду таких звернень, серед яких: розглянути звернення по суті та повідомити про результати його розгляду заявника; переслати звернення за належністю (якщо питання, порушені в зверненні, не входять до повноважень відповідного суб`єкта); повернути звернення заявнику з роз`ясненням причин такого повернення.

При цьому всі ці форми поведінки відповідного суб`єкта при розгляді звернення вимагають від такого дотримуватися встановлених Законом № 393/96-ВР строків розгляду.

Водночас у спірному випадку Пенсійним фондом України взагалі не розглянуто заяву ОСОБА_1 , що суперечить наведеним вище вимогам Закону № 393/96-ВР.

Відтак, враховуючи, що відповідачем не розглянуто заяву ОСОБА_1 від 13 січня 2023 року, та, як наслідок, не повідомлено позивача про результати розгляду його звернення, тому таку бездіяльність Пенсійного фонду України слід визнати протиправною.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо нерозгляду заяви позивача, а тому задоволенню підлягає також і позовна вимога щодо зобов`язання Пенсійного фонду України розглянути звернення ОСОБА_1 від 13 січня 2023 року відповідно до приписів Закону № 393/96-ВР.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частина 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України), а згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість позовних вимог, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ухвали суду від 04 вересня 2023 року, а інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, тому питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо нерозгляду звернення ОСОБА_1 від 13 січня 2023 року.

Зобов`язати Пенсійний фонд України розглянути звернення ОСОБА_1 від 13 січня 2023 року відповідно до приписів Закону України "Про звернення громадян".

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Пенсійний фонд України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 9; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00035323)

Рішення суду в повному обсязі складено 20.11.2023

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович