Справа № 420/22231/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 окрема мотопіхотна бригада імені Якова Гондзюка ( НОМЕР_3 ОМПБр)), військової частини НОМЕР_4 (Оперативне командування "Підвень") про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач-1), військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_5 окрема мотопіхотна бригада імені Якова Гондзюка ( НОМЕР_3 ОМПБр)) (далі - відповідач-2), військової частини НОМЕР_4 (Оперативне командування "Підвень") (далі - відповідач-3), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_4 в частині не розгляду рапорту заступника командира механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , молодшого лейтенанта ОСОБА_1 від 07.05.2023 р. про звільнення за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дитиною з інвалідністю до 18 років, що має онкологічне захворювання;

- зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_4 розглянути відповідно до вимог чинного законодавства рапорт заступника командира механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , молодшого лейтенанта ОСОБА_1 від 07.05.2023 р. про звільнення за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дитиною з інвалідністю до 18 років, що має онкологічне захворювання та звільнити військовослужбовця.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Внаслідок складних сімейних обставин у травні 2023 року змушений був звернувся з рапортом про звільнення з військової служби за сімейними обставинами (у зв`язку з необхідністю здійснення постійного нагляду за хворою дитиною (онкологічне захворювання)). Однак відповідачами жодних дій по розгляду рапорту не вчинюються, чим порушуються права позивача та його неповнолітньої дитини. В той же час в нормативно-правових актах Міністерства оборони України відсутні чіткі строки розгляду рапортів військовослужбовців, у зв`язку з чим повинні застосовуватися норми Закону України "Про звернення громадян", статтею 20 якої передбачено, що загальний термін вирішення питання не може перевищувати сорока п`яти днів.

Ухвалою від 29.08.2023 р. у справі відкрито спрощене провадження та надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Вказану ухвалу отримано військової частиною НОМЕР_1 09.09.2023 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а військовим частинам А1619 та НОМЕР_4 копію ухвали надіслано на електронну пошту 31.08.2023 р.

Станом на 22.11.2023 р. відповідачі відзиви на позовну заяву не надали.

Приписами ч.6 ст.162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 14.04.2023 р. № 112 (по стройовій частині) для подальшого проходження служби, призначених наказом командира військової частини НОМЕР_7 № 165 від 14.04.2023 р., солдата ОСОБА_1 , солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_6 , призначеного наказом Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (по особовому складу) від 14.04.2023 р. № 165 на посаду заступника командира мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , з 14 квітня 2023 року виключено зі списків особового складу військової частини на всіх видів забезпечення, та з 15 квітня 2023 року з продовольчого забезпечення, вважати таким, що справи та посаду здав і убув о військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження служби.

Позивач проходить військову службу у військовій частина НОМЕР_1 .

07.05.2023 р. позивачем подано командиру механізованої роти рапорт, згідно якого просив клопотати перед Вищим щодо звільнення з лав Збройних Сил України за пп."г" п.3 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами (у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дитиною (онкологічне захворювання) ОСОБА_2 (син), що підтверджується відповідними документами.

До рапорту було додано нотаріально завірена копія посвідчення про надання допомоги по інвалідності ОСОБА_2 , довідка з Окнянського відділу УСЗН Подільської РДА, яка надана ОСОБА_1 про отримання допомоги особам з інвалідністю з дитинства на сина ОСОБА_2 , завірена довідка про надання ОСОБА_2 статусу інвалід з дитинства, нотаріально завірені копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , свідоцтва про народження, паспорту ОСОБА_1 , паспорту ОСОБА_3 , акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , довідка про склад сім`ї.

На даному рапорті міститься погодження 07.05.2023 р. тво командира механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , однак відсутнє погодження тво помічника командира з правової роботи військової частини НОМЕР_1 .

29.06.2023 р. адвокат звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, у якому, серед іншого, просив надати інформацію про правові приводи та підстави бездіяльності щодо не звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 із займаної посади на підставі поданого ним 07.05.2023 р. рапорту та доданих документів, що підтверджують право на звільнення відповідно до ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Листом командир військової частини НОМЕР_1 повідомив, що військовослужбовець, заступник командира механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , молодший лейтенант ОСОБА_1 відповідно до ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" звільняється з посади в порядку, передбаченому положенням про проходження військової служби громадянами України. У військової частини НОМЕР_1 відсутні повноваження щодо звільнення осіб офіцерського складу.

Вважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

В силу ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р. строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Як зазначалось вище, позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу, подавши рапорт про звільнення з військової служби у запас на підставі пп."г" п.3 ч.5 ст.26 Закону № 2232-ХІІ.

Відповідно до пп."г" п.3 ч.5 ст.26 Закону № 2232-ХІІ контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема: у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років; у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність.

При цьому відповідно до ч.7 ст.26 Закону № 2232-ХІІ звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений Положенням "Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затверджений Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).

Відповідно до абзацу 2 пункту 12 Положення № 1153/2008 право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно з п.225 Положення № 1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":

у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;

у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;

у військових званнях до полковника (капітана 1 рангу) включно за всіма підставами - командувачами видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командиром військової частини НОМЕР_8 , начальником Генерального штабу Збройних Сил України, керівником служби персоналу Міністерства оборони України, начальником Національного університету оборони України імені Івана Черняховського;

у військових званнях до бригадного генерала (коммодора) та прирівняних до них згідно із пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 4 червня 2020 року № 680-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців" військових звань включно за всіма підставами - Головнокомандувачем Збройних Сил України;

у військових званнях до генерал-лейтенанта (віце-адмірала) та прирівняних до них згідно із пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 4 червня 2020 року № 680-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців" військових звань включно за всіма підставами - Міністром оборони України;

у військових званнях генерала (адмірала) та прирівняному до них згідно із пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 4 червня 2020 року № 680-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців" військовому званні - Президентом України.

Відповідно до п.233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.

У відповідності до вимог ст.14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 548-ХІV (далі - Статут) передбачено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника.

Пунктом 31 Статуту встановлено, що начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Підпункт 3.11.6 Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального Штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 р. № 124, встановлює загальний 30 денний строк для виконання документів, в яких не зазначено строк виконання. Перебіг 30 денного строку розпочинається з моменту реєстрації документа у військовій частині, до якої він надійшов.

25.11.2022 р. набрав чинності наказ Міністерства оборони України від 15.09.2022 р. № 280, яким затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України (далі - Інструкція № 280), відповідно до пункту 5 розділу І якої командири (керівники) зобов`язані забезпечити належну організацію обліку особового складу в підпорядкованих органах військового управління та органі управління Держспецтрансслужби, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, у тому числі у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, в управліннях, відділах, службах, відділеннях та групах персоналу (далі - служба персоналу), Кадровому центрі Збройних Сил України (далі - Кадровий центр Збройних Сил) та кадрових центрах видів Збройних Сил (далі - кадровий центр), на кораблях (суднах) та в підрозділах військових частин, створювати для посадових осіб, які ведуть облік особового складу, усі умови для своєчасного, якісного і повного виконання ними вимог цієї Інструкції.

Згідно з пунктом 1 розділу Х Інструкції № 280 накази по особовому складу є основними документами, які встановлюють, змінюють або припиняють правові відносини військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу. Вони видаються посадовими особами, яким Положенням надано право присвоєння, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення (поновлення) контракту та військової служби тощо на підставі відповідних документів, установлених Міноборони.

Проєкти наказів по особовому складу перед поданням їх на підпис відповідному командиру (керівнику), повинні бути перевірені (вичитані) виконавцем, зазначені в пунктах наказу облікові дані військовослужбовців або працівників уважно звірені з наявними документами персонального обліку, посади - зі штатом, штатним розписом. Про відсутність помилок у проєкті наказу та відповідність його пунктів законодавству на звороті останнього аркуша наказу виконавець та безпосередній керівник служби персоналу (або посадова особа, на яку покладено завдання роботи з персоналом, де штатом не передбачено відповідної служби або окремої штатної посади), засвідчують своїми підписами. У разі проведення перевірки проєкту наказу по особовому складу іншими посадовими особами вони також ставлять свої підписи. Зразок звороту останнього аркуша наказу по особовому складу наведено в додатку 52 до цієї Інструкції (пункт 19 розділу ХІ Інструкції № 280).

Кожний проєкт наказу по особовому складу обов`язково подається на юридичну експертизу до відповідної юридичної служби або посадової особи, на яку покладено завдання з проведення правової роботи. Віза посадової особи, яка проводила юридичну експертизу, проставляється на звороті кожного аркуша першого примірника наказу по особовому складу (пункт 20 розділу ХІ Інструкції № 280).

Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 р. № 170 (далі - Інструкція № 170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 1.5 розділу І Інструкції № 170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16) на військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу, зокрема щодо звільнення з військової служби.

Пунктом 12.9 розділу ХІІ Інструкції № 170 передбачено, що документи на звільнення військовослужбовців з військової служби надсилаються безпосередньо до служби персоналу, підпорядкованій посадовій особі, яка має право на звільнення такого військовослужбовця з військової служби, у таких випадках звільнення:

за підставами, передбаченими пунктами "г" - "е" частини третьої, підпунктами "а", "ґ", "д", "е" пункту 1, підпунктом "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктами "д", "е", "є", "и" - "о" пункту 1, підпунктами "д", "е", "є", "з" - "м" пункту 2, пунктом 3 частини п`ятої, підпунктами "д" - "і" пункту 1, підпунктами "ґ" - "з" пункту 2, пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

за підставами, передбаченими пунктами "б", "в" і "д" частини третьої, підпунктом "г" пункту 1 частини четвертої, підпунктами "а", "б", "в", "ґ" пунктів 1, 2 частини п`ятої, підпунктами "а", "б", "в", "ґ" пункту 1, підпунктами "а", "б", "г" пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", якщо звільнення відбувається за бажанням військовослужбовця.

Згідно із абзацом 2 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції № 170 звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Додатком 19 Інструкції № 170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до пункту 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу" та визначено підпунктом "г" пунктів 1, 2 частини четвертої, підпунктом "ґ" пункту 2 частини п`ятої, підпунктом "г" пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Аналіз наведених законодавчих норм свідчить про те, що розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції № 170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.

Подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, не розгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

За загальним правилом, визначеним пп.3.11.6 Інструкції № 124, рапорт військовослужбовця про звільнення з військової служби має бути розглянутий командиром військової частини протягом 30 днів з моменту його реєстрації в стройовій частині. Розглянутим вважається рапорт той, по якому прийнято рішення (наказ, відповідь на рапорт та інше) та таке рішення (відповідь на рапорт) доведена до військовослужбовця належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що з 14.04.2023 р. та на момент розгляду даної справи, позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 .

07.05.2023 р. позивач подав рапорт про звільнення з військової служби на підставі пп."г п.3 ч.5 ст.26 Закону № 2232-ХІІ через сімейні обставини або інші поважні причини (у зв`язку із необхідністю постійного догляду за хворою дитиною (онкологічне захворювання) своєму безпосередньому начальнику - командиру механізованої роти.

На даному рапорті міститься погодження 07.05.2023 р. тво командира механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , однак відсутнє погодження тво помічника командира з правової роботи військової частини НОМЕР_1 .

Отже, із наведених обставин вбачається, що позивач дотримався процедури подання рапорту про звільнення з військової служби на підставі пп."г" п.3 ч.5 ст.26 Закону № 2232-ХІІ, що відповідає вимогам ст.ст.14, 31 Статуту.

Разом із тим, за вказаним рапортом позивача про звільнення з військової служби на підставі пп."г" п.3 ч.5 ст.26 Закону № 2232-ХІІ будь-якого рішення командиром військової частини НОМЕР_1 не приймалося, таких доказів відповідачем-1 до суду не надано.

Факт не розгляду рапорту позивача та не прийняття за ним відповідного рішення командиром військової частини НОМЕР_1 підтверджується і змістом листа командира військової частини НОМЕР_1 .

Тобто, із наведених обставин можна дійти висновку, що рапорт позивача від 07.05.2023 р. командиром військової частини НОМЕР_1 не розглядався у порядку та у спосіб, передбачений Положенням № 1153/2008.

Отже, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту позивача від 07.05.2023 р., а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

В той же час відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_4 , оскільки жодних доказів на підтвердження звернення із рапортом про звільнення до вказаних відповідачів позивачем не надано. В даному випадку розгляд рапорту позивача зупинився на стадії прийняття за ним рішення командиром військової частини НОМЕР_1 без подальшого клопотання перед вищим командуванням про звільнення позивача. Тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідачів прийняти рішення про звільнення позивача, оскільки в даному випадку військовою частиною НОМЕР_1 не розглянуто рапорт позивача про звільнення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 в частині не розгляду рапорту позивача від 07.05.2023 р. про звільнення з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дитиною з інвалідністю до 18 років, що має онкологічне захворювання, та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути даний рапорт.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат в цій частині.

Стосовно витрат на правничу допомогу позивачем зазначено, що відповідні докази та документи, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, будуть надані до суду у визначені процесуальним законодавством порядок та строки. У зв`язку з цим, питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу буде вирішуватися після надходження відповідної заяви позивача з доказами понесених витрат у відповідності до вимог ч.ч.3-5 ст.143 КАС України.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_9 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), військової частини НОМЕР_2 (59-та окрема мотопіхотна бригада імені Якова Гандзюка ( НОМЕР_3 ОМПБр)) ( АДРЕСА_3 , ), військової частини НОМЕР_4 (Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_9 ) від 07.05.2023 р. про звільнення з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дитиною з інвалідністю до 18 років, що має онкологічне захворювання.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ) розглянути рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_9 ) від 07.05.2023 р. про звільнення з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дитиною з інвалідністю до 18 років, що має онкологічне захворювання.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко