Справа № 200/5684/23
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року Справа№200/5684/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Крилової М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду, через систему «Електронний Суд», надійшов позов адвоката Овчеранка О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо обмеженні максимального розміру моєї пенсії після перерахунку пенсії на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі № 200/4229/22 та від 08.08.2023 року у справі № 200/1746/23;

- зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України Донецької області на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі № 200/4229/22 та від 08.08.2023 року у справі № 200/1746/23, нарахувати та виплатити мені - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , з квітня 2023 року пенсію без обмеження максимального розміру.

В обґрунтування позову зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі № 200/4229/22 на підставі довідки від 02.08.2022 №33/25-1854, виданої ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило в березні 2023 року перерахунок пенсії. При цьому після перерахунку пенсії на виконання рішення суду ГУ ПФУ в Донецькій області незаконно та протиправно зменшило розмір моєї пенсії з 85% до 70%, та припинило з 01.04.2023 року виплату, згідно Постанови КМУ № 713 в сумі 2000 гривень. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2023 року у справі № 200/1746/23 відповідач здійснив нарахування належної пенсії, але знову порушило права позивача та незаконно обмежив максимальний розмір моєї пенсії до 20930 гривень. Вважає такі дії відповідача, щодо обмеження максимального розміру пенсії, незаконними.

Відповідач позов не визнав, 20 листопада 2023 року подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що у березні 2023 року Головним управлінням на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року по справі №200/4229/22, позивачу проведено перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі довідки, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» №33/25-1854 від 02 серпня 2022 року.у розмірі 20519 гривень 48 копійок. У вересні 2023 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року по справі №200/1746/23 Головним управлінням нараховано Позивачу з 01 квітня 2023 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713, у розмірі 2000,00 гривень та проведено перерахунок позивачу з урахуванням довідки, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» №33/25- 1854 від 02 серпня 2022 року, виходячи з розрахунку 85% грошового забезпечення. З 01 квітня 2023 року основний розмір пенсії Позивача, з урахуванням щомісячної доплати 2000 гривень відповідно до Постанови №713, індексації за 2022 рік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсії та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту населення найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року №118, та індексації за 2023 рік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту населення найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року №168, складає 26595 гривень 08 копійок. Таким чином, розмір пенсійної виплати Позивача з 01 квітня 2023 року обмежується максимальним розміром пенсії та не є тим недоліком трудової книж

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року повторно витребувано у відповідача копії та докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Краснолиманським МС ГУДМС України в Донецькій області 13 листопада 2013 року.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 17.09.2008 року.

Не погодившись з рішенням Головного управління ПФУ в Донецькій області яким відмовлено позивачу у перерахунку пенсії на підстав нової довідки про розмір грошового забезпечення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року по справі №200/4229/23, яке набрало законної сили 14.03.2023 року, позов задоволено частково та вирішено.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 № від 16.08.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії на підставі довідки, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» № 33/25-1854 від 02.08.2022, починаючи з 01.12.2019.

На виконання зазначеного вище рішення суду, відповідачем здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2023 року. Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 30) у розмірі: 16683,75. З урахуванням індексації: Індексація базового ОСНП 2022(16683,75* 0,140): 2335,73; Індексація базового ОСНП 2023(19019,48* 0,197): 1500,00. Загальний розмір пенсії 20519,48 грн, що підтверджується витягом з перерахунку пенсії по пенсійній справі № МВС.

Не погодившись з розрахунком пенсії, позивач знову звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2023 року по справі №200/1746/23, яке набрало законної сили 19.09.2023 року, позов задоволено та вирішено.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1 з 01.04.2023 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , з 01.04.2023 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 № 713, у розмірі 2000,00 гривень з виплатою виниклої заборгованості за період з 01.04.2023 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , основного розміру пенсії до 70 % при перерахунку пенсії за вислугою років на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі № 200/4229/22.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України Донецької області при перерахунку та виплаті від 31.10.2022 року у справі № 200/4229/22 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі № 200/4229/22 , застосувати основний розмір пенсії - 85 %.

На виконання рішення суду, відповідачем з 01 жовтня 2023 року проведено перерахунок пенсії. Основний розмір пенсії: 85% грошового забезпечення (вислуга років 30) у розмірі: 20258,84. З урахуванням індексації: 24595,08. З урахуванням доплати 26595,08 грн. Підсумок пенсії (з урахуванням максимального розміру пенсії) 20930,00 грн.

20 вересня 2023 року, адвокат Овчаренко О.О., в інтересах позивача, звернувся до Пенсійного фонду із адвокатським запитом в якому просив виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2023 року по справі №200/1746/23 та надати копію протоколу перерахунку пенсії.

Листом від 26.09.2023 року №0500-0215-8/81596 відповідач повідомив, що з жовтня 2023 року загальний розмір пенсії склав 26595,08 грн. Доплата до пенсії за період з 01.07.2020 року по 31.03.2023 року в загальінй сумі 40151,76 грн. та з 01.04.2023 року по 30.09.2023 року у загальній сумі 2463,12 грн. Враховуючи, що будь-яких зобов`язань щодо виплати пенсії без обмеження розміру пенсії рішенням суду на Головне управління не покладалось виплата пенсії здійснюється з обмеженим розміром, а саме розмір пенсійної виплати з жовтня 2023 року складає 20930,00 грн.

Не погодившись з діями відповідача, щодо обмеження максимального розміру пенсії, позивач звернувся до суду за захистом свої прав.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, врегульовано Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Предметом спору у цій справі є правомірність обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-XII).

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі - Закон №3668-VI), який набрав законної сили 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до положень статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом №3668-VI внесені зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесені зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони суперечать одна одній.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19.

Приписами частини 7 статті 43 Закону Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Окрім того, відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24 грудня 2015 року №911-VIII дія цього закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01 січня 2016 року, в той час коли пенсія позивачу призначена ще задовго до 01 січня 2016 року, а саме 14 жовтня 2011 року.

Проте, варто зазначити, що частина 7 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року у справі №7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06 грудня 2016 року з урахуванням рішення Конституційного Суду України у справі №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

За таких обставин, внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України №1774 від 06 грудня 2016 року зміни до частини 7 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Отже, внесені Законом №1774-VIII до частини 7 статті 43 Закону Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни є повторним запровадженням нормативного регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, а тому слід констатувати, що ці зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі №127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17 та ряду інших.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.01.2022 у справі №240/7087/20.

Щодо обраного способу захисту порушеного права.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За наведених обставин, з урахуванням того, що при перерахунку пенсії, на виконання рішення суду по справі № 200/4229/22 та від 08.08.2023 року, позивачу не було обмежено розмір пенсії, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача шляхом:

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо обмеження максимального розміру моєї пенсії ОСОБА_2 після перерахунку пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2023 року у справі № 200/1746/23;

зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України Донецької області на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2023 року у справі № 200/1746/23, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з квітня 2023 року без обмеження максимального розміру та та виплатити різницю недоотриманої пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 858,88 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_2 після перерахунку пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2023 року у справі № 200/1746/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3; ) на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2023 року у справі № 200/1746/23, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з квітня 2023 року без обмеження максимального розміру та виплатити різницю недоотриманої пенсії, з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова