Справа № 600/7314/23-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 листопада 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/7314/23-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Кушнір В.О., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови виплатити допомогу до 5 травня як ветерану війни особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з врахуванням вже виплаченої йому суми;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня йому як особі зі статусом "ветеран війни особа з інвалідністю внаслідок війни 2 групи" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановленого ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та провести відповідні виплати, з урахуванням виплаченої суми за 2022 рік.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З позовної заяви видно, що підставою його звернення з даним позовом до суду стала виплата йому разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2022 у розмірі меншому, ніж передбачено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно з вимогами статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Частиною 4 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

З огляду на викладене, суд зауважує, що перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Окрім того, у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №607/7919/17 суд дійшов висновку, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Таким чином, процесуальний строк на звернення до суду з позовом про захист права на отримання в належному розмірі разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік розпочався для позивача 01.10.2022 та, відповідно закінчився 01.04.2023 (після спливу шести місяців).

Разом з тим, позивач з даним позовом до суду звернувся лише 16.11.2023р.

Вказане свідчить про пропуск позивачем шестимісячного строку на звернення з даним позовом до суду.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач в позовній заяві зазначає, що 6-місячний строк обчислюється в даному випадку з часу відмови відповідача у проведенні перерахунку в нарахуванні та виплаті грошової допомоги у 8-кратному розмірі. Крім того, на думку позивача, норми статті 122 КАС України не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку із виплатою недоплаченої суми пенсії, зважаючи на те, що не проведення виплати належної суми пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, виплати недоплаченої суми пенсії має проводитись без обмеження будь-яким строком. Також, позивач вважає, що введення в Україні режиму воєнного стану 24 лютого 2022 року та подальше його продовження є об`єктивною та поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом і судом.

Розглянувши доводи, надані позивачем на обґрунтування поважності причин пропущення ним строку звернення до суду з даним позовом суд звертає увагу на наступне.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1)це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Таким чином, згідно з положеннями чинного процесуального законодавства України підстави для виникнення права на поновлення процесуальних строків, у тому числі, для подання позовних заяв, залишаються тими самими. З наведеного випливає, що наслідки, пов`язані з повномасштабним вторгнення Російської Федерації на територію України, мають відповідати умовам поважності причин для поновлення таких строків.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який діє по сьогоднішній день.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами 1 та 4 статті 26 Закону № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Натомість, доводи, наведені у заяві позивача не свідчать про конкретні перешкоди для звернення до суду з даним позовом під час воєнного стану. У заяві не наведено які конкретні негативні наслідки склались саме для позивача та відповідно які стали перешкодою для вчасного звернення до суду. Враховуючи забезпечення у Чернівецькій області протягом дії воєнного стану відносно стабільного функціонування підприємств, установ, організацій, суд вважає, що такі доводи позивача не обґрунтовують поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Оцінюючи обґрунтування позивача, суд вважає недостатнім посилання в заяві про поновлення пропущеного строку на факт дії воєнного стану на території України та негативні наслідки, які є загальними для всіх громадян, підприємств, установ, організацій та інших закладів чи юридичних осіб на території України, адже воєнний стан не є перешкодою для здійснення правосуддя, не є підставою для зупинення судового процесу.

Також суд вважає помилковим твердженням позивача, про початок обчислення шестимісячного строку на оскарження з часу відмови відповідача у проведенні перерахунку в нарахуванні та виплаті грошової допомоги у 8-кратному розмірі з наступних підстав.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постановах від 06.02.2018 року по справі №607/7919/17 та від 14.08.2018 року по справі №472/2190/17 виклав правову позицію щодо обчислення строку звернення до суду осіб, які вважають порушеними свої права при нарахуванні та виплаті ним разової грошової допомоги до 5 травня. Зокрема, Верховний Суд відхилив посилання позивача про те, що строк звернення до суду ним не пропущено, так як про порушення свого права на належний розмір щорічної допомоги до 5 травня за 2016 рік він дізнався після отримання листа управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 28 квітня 2017 року, виходячи з того, що отримавши у квітні 2016 року разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у сумі 920,00грн, позивач міг дізнатися про порушення своїх прав. При цьому, 30 вересня 2016 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня 2016 року.

Таким чином, 30 вересня 2022 року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Крім того, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 дійшов висновку, що « … відповідь на заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку…».

За таких обставин, оцінивши доводи, наведені у позовній заяві щодо строків, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, що свідчить про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом неповажними.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням наведеного, позивачу необхідно подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав поважності пропуску цього строку та відповідних доказів.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала на підставі частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Кушнір