Справа № 674/1472/23
Суддя: Шафікова Ю. Е.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 674/1472/23
Провадження № 2-а/674/21/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у складі головуючої судді Шафікової Ю.Е, розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача Наталюк Назар Миколайович до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, в якому просив скасувати постанову серії ЕАГ №7653950 від 02.09.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою серії ЕАГ №7653950, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за те, що 02.09.2023 о 17 год.50 хв. в м.Хмельницькому по вул.Панаса Мирного 26/2, керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3. «в» ПДР України.

Вважає, що постанова є незаконною винесеною без повного, об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, працівниками поліції не досліджено жодних доказів, які б підтверджували наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність у вчиненні правопорушення, постанова винесена із значним порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції позивач був пристебнутий ременем безпеки, зупинившись на їх вимогу відстебнув ремінь. На місці складання постанови просив відкласти розгляд справи у зв`язку з необхідністю скористатись допомогою адвоката, у чому йому відмовлено, також не роз`яснено його права та обов`язки, без згоди позивача працівники поліції знімали його на мобільний телефон, спеціальні технічні засоби відео фіксації були вимкнені.

Крім того, наголосив, що оскаржувана постанова не містить посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис. У постанові вказано, що до неї додається «475209», але не вказано, що це означає, чи це є технічний прилад. Також, зазначив, що відеозаписи з мобільного телефону поліцейського не можуть бути належними доказами у справі, відповідач не був позбавлений можливості зафіксувати порушення за допомогою нагрудної камери, Інструкція №1026 від 18.12.2018 не дає право поліцейським здійснювати фіксацію порушень власними мобільними телефонами.

Ухвалою судді від 14 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено справу до судового розгляду без повідомлення сторін.

Від відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили відмовити у задоволенні позову. Зазначають, що 02.09.2023 під час виконання своїх службових обов?язків, інспектором патрульної поліції Любарчуком С.В. було виявлено, що позивач в м.Хмельницькому, по вул. Старокостянтинівське шосе 2/15 керував транспортним засобом марки Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 при цьому не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 «в» Правил дорожного руху, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП. З наявних записів з мобільного телефону та нагрудного відео реєстратора вбачається, що позивач під час руху автомобіля не був пристебнутий ременем безпеки. Щодо фіксації порушення наголосили, що відео з мобільного телефону інспектора поліції є належним і допустимим доказом у справі. Стаття 40 Закону України «Про національну поліцію» не містить вказівки, що може використовуватись лише фото і відеотехніка, яка перебуває у володінні органу поліції. Доказами у справі про адміністративне правопорушення є показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Фіксування нагрудним реєстратором не могло відбуватись повноцінно, оскільки рівень заряду акумулятора становив 1%. Відеозапис спростовує неправдиві твердження позивача, що розгляд справи фактично не проводився, поліцейським не роз`яснено позивачу його права. Крім того, клопотання позивача про перенесення розгляду справи не було пов`язано з реальним бажанням водія скористатись правами згідно ст.268 КУпАП, а було формальним та направленим на уникнення відповідальності. Оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 02.09.2023 інспектором Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Любарчуком С.В., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАГ № 7653950 відносно ОСОБА_1 .

Вказаною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

За змістом постанови ОСОБА_1 , 02.09.2023 о 17 год.17 хв. в м.Хмельницькому, Шосе 2/1Б, керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3. «в» ПДР. Місце розгляду справи, м.Хмельницький, вул. П.Мирного, 26/2.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, є протиправними, постанову складено незаконно, вимог ПДР не порушував.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Знідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Приписами пункту 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР) визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.2.3. «в» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У Рішенні Конституційним судом України 26.05.2015 р. по справі №5-рп/2015 (п. 2.3) зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу (у редакції Закону №767-VII від 23.02.2014) визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, КСУ зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Законами № 767-VII від 23.02.2014).

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП , отже скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проте, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, з її змісту не вбачається можливим встановити місце вчинення правопорушення, оскільки вказано не повно «м.Хмельницький, Шосе 2/1Б», при цьому розгляд справи відбувався за зовсім іншою адресою «м.Хмельницький, вул. П.Мирного,26/2».

Також, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідач надав суду докази відеофіксації, зокрема, відео з нагрудної камери інспектора поліції та відео з власного мобільного телефону інспектора поліції.

Надаючи оцінку означеним доказам суд приходить до наступних висновків.

За приписами ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фото, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

П. 9 ч. 1 статті 31 Закону «Про національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відоефіксацію власними мобільними пристроями.

Крім того, п. 6 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

З системного аналізу вищевказаних вимог норм права вбачається, що відеозапис із власного мобільного телефону інспектора поліції не може братись до уваги як доказ вчиненого правопорушення, оскільки не відповідає критеріям належності та допустимості. Суд відхиляє твердження про неможливість повноцінного функціонування нагрудної камери інспектора у зв`язку з рівнем заряду акумулятора 1%. З переглянутого відео ряду чітко видно, що через деякий час після знімання події власним мобільним телефоном, інспектор поліції увімкнув нагрудну камеру та здійснював спілкування з позивачем та розгляд справи щодо ОСОБА_1 .. Таким чином, працівник поліції не був позбавлений можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, однак такою можливістю не скористався. Крім того, всупереч вимог ст.283 КУпАП в графі «до постанови додається» оскаржуваної постанови відсутнє посилання на відеофіксацію події мобільним телефоном працівника поліції та наявність такого доказу.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Натомість, у графі «до постанови додається» оскаржуваної постанови міститься запис із переліком цифр «475209», проте вказаний запис не ідентифікується як технічний засіб, яким здійснено відеозапис обставин вчинення адміністративного правопорушення. Відтак, відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, не може вважатися належним доказом, крім того, він не містить відомостей про факт порушення, а лише порядок розгляду справи щодо позивача.

Разом з цим, суд відхиляє твердження позивача про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відмовою у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та незабезпечення права на правову допомогу.

Санкція ч.5 ст.121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Отже, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

У разі розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не передбачено обов`язкову участь адвоката.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене вище, відповідачем не доведено належними і допустимими доказами, поза розумним сумнівом, дотримання вимог закону при розгляді відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121КУпАП, а тому з огляду на приписи ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на його користь, склад цього правопорушення відсутній, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.1, 9, 121ч.5, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст.23, 32 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 9, 10, 11, 77, 79, 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАГ №7653950 від 02.09.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління правління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 429 гривень 44 копійки судових витрат зі сплати судового збору.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції (адреса: вул. Коцюбинського,35/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29008, ).

Суддя Ю.Е.Шафікова