Справа № 200/13211/21
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року Справа№200/13211/21

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов

ОСОБА_1

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області

про визнання протиправною бездіяльності , зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про визнання протиправною бездіяльності щодо виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду неотриманої суми пенсії в сумі 28478 грн. 37 коп., не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів за період з 06.11.2020 року по 23.08.2021 року, зобов`язання сплатити за рахунок коштів Пенсійного фонду не отриманої суми пенсії в розмірі 28478 грн. 37 коп., з нарахуванням компенсації втрати частини доходів за період з 06.11.2020 року по 23.08.2021 року, зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, відповідач, як вважає позивач, невиплачуючи заборгованость з пенсії позивачу, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Вказує, що відповідачем порушене права позивача на отримання нарахованих, але невиплачених сум пенсії в порядку та строки, які визначені чинним законодавством.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що виплата пенсії здійснюється за наявності відповідного фінансування на умовах окремого порядку.

Вказує, що заборгованість з пенсії в розмірі 28478 грн. 37 коп. за період з 06.11.2020 року по 23.08.2021 року нарахована та буде виплачена з Державного бюджету України за умови наявності додаткових коштів на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи наведене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив та заяву про розгляд без його участі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , є пенсіонером за віком.

06.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного органу з заявою про перехід на інший вид пенсії відповідно до частини 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 80 % заробітної плати.

У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років ОСОБА_1 відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року у справі № 200/12072/20-а позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволений: визнані протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до спеціального (пільгового) страхового стажу ОСОБА_1 часу перебування позивача на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та періоду роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»; визнане протиправним та скасоване рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09.11.2020 року № 4177 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком; Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зобов`язане повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2020 року № 4177 про перевід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням: до страхового (загального та спеціального) стажу періоду роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»; до спеціального (пільгового) страхового стажу за провідною шахтарською професією «машиніст гірничих виймальних машин» часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

04.08.2021 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року у справі № 200/12072/20-а здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з переходом на інший вид пенсії.

Як встановлено судом, за результатом перерахунку з 06.11.2020 року новий розмір пенсії ОСОБА_1 склав 15730 грн. 54 коп. Різниця між розміром виплаченої пенсії, призначеної згідно частини 3 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пенсії, призначеної згідно частини 3 ст. 114 цього закону, виплачується згідно Порядку, встановленому статтею 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з Державного бюджету України за умови наявності додаткових коштів на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною третьою статті 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються; види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Частиною першою статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно абзацу 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 25.01.2012 року у справі № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України.

Частиною першою статті 116 Бюджетного кодексу України встановлено, що порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм є порушенням бюджетного законодавства.

Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань.

На виконання судових рішень, які містять зобов`язання щодо поновлення нарахування та виплати пенсій, територіальні органи Пенсійного фонду України відновлюють виплату пенсії та здійснюють нарахування коштів за періоди, вказані у судових рішеннях.

Погашення заборгованості, на виконання судових рішень, що набрали законної сили та на виконання яких стягувану нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Відповідно до ст. 23 та ст. 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною З статті 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Враховуючи те, що відповідно до частини 3 статті 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, питання щодо припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Як встановлено судом, пенсія в розмірі 28478 грн. 37 коп. за період з 06.11.2020 року по 23.08.2021 року позивачу нарахована та, як вказує відповідач, буде виплачена з Державного бюджету України за умови наявності додаткових коштів на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Наряду з викладеним, суд враховує, що порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі Суханов та Ільченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Таким чином, не виплачуючи нараховану позивачу пенсію, за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 13 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в діях відповідача містяться ознаки дискримінації відносно позивача, пов`язаними з неотриманням належних позивачу сум пенсії.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності коштів на виплату заборгованості, оскільки відсутність механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлена протиправна бездіяльність відповідача щодо виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду неотриманої суми пенсії в розмірі 28478 грн. 37 коп. позивачу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання сплатити неотриману суму пенсії в розмірі 28478 грн. 37 коп.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії, суд вважає, що, оскільки позивачу не виплачений дохід у вигляді пенсії за період з 01.11.2020 року по 23.08.2021 року, такі позовні вимоги є передчасними, відтак відсутні правові підстави для їх задоволення.

Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду, суд зазначає, що відповідно до норм частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного суду України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності бездіяльності щодо невиплати нарахованої пенсії позивачу в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність дій органу владних повноважень щодо невиплати нарахованої пенсії позивачу, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню з ухваленням рішення про стягнення з суб`єкта владних повноважень нарахованої, але не виплаченої пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області (, юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльності щодо виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду неотриманої суми пенсії в розмірі 28478 грн. 37 коп., не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів за період з 06.11.2020 року по 23.08.2021 року, зобов`язання сплатити за рахунок коштів Пенсійного фонду не отриманої суми пенсії в розмірі 28478 грн. 37 коп., з нарахуванням компенсації втрати частини доходів за період з 06.11.2020 по 23.08.2021 роки, зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області щодо виплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії в розмірі 28478 грн. 37 коп.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області (, юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3) сплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму нарахованої пенсії в розмірі 28478 грн. 37 коп.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області (, юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати в сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В. Давиденко