Справа № 160/21031/22
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

16 листопада 2023 року справа 160/21031/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради про виплату допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.12.2022 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо відмови в перерахунку щорічної одноразової допомоги до 05.05.2022 інваліду Другої світової війни ІІ групи, учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС у порядку ст. ст. 7, 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту;

- зобов`язати нарахувати та виплатити у порядку ст. ст. 7, 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту щорічну одноразову допомогу до 05.05.2022 у розмірі 11566,00 грн;

- стягнути у порядку ст. ст. 7, 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту одноразову допомогу до 05.05.2022 на користь позивача 11566,00 грн, з урахуванням виплачених сум;

- стягнути у порядку ст. 56 Конституції України, рішень Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018, від 27.02.2020 № 3-р/2020 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії щодо відмови в перерахунку щорічної одноразової допомоги до 05.05.2022 ОСОБА_1 інваліду Другої світової війни ІІ групи, учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС у порядку ст. ст. 7, 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту;

- зобов`язано нарахувати та виплатити у порядку ст. ст. 7, 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту щорічну одноразову допомогу до 05.05.2022 у розмірі 11566,00 грн;

- стягнуто з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у порядку ст. ст. 7, 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту одноразову допомогу до 05.05.2022 на користь ОСОБА_1 11566,00 грн, з урахуванням виплачених сумм.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що відповідно до положень статей 46, 64 Конституції України, право соціального захисту може бути обмежене в умовах воєнного стану. Відповідно до абзацу 3 підпункту 2 пункту 22 Прикінцевих і перехідних положень Бюджетного Кодексу України, в умовах воєнного стану або для здійснення заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування. Постановою КМУ №540 від 07.05.2022 встановлено, разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується інвалідам війни другої групи в розмірі 3906грн.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції від 25.12.1998, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом 5 пункту 63 Закону України №79 від 28.12.2014 Про внесення змін до Бюджетного Кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин, який набув чинності з 01.01.2015, прикінцеві і перехідні положення Бюджетного Кодексу України доповнені пунктами 17-27.

Зокрема в пункті 26 зазначено: Установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; статей 5, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни; Закону України Про індексацію грошових доходів населення; частин 1, 2 статті 9, статей 14, 22, 36, 37, 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; частини 2 статті 12, пункту ж частини 1 статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров`я; статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; статті 9 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні; статті 43 Гірничого закону України; статей 6-1, 6-2, 6-3, 6-4 Закону України Про жертви нацистських переслідувань; статті 4 Закону України Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей; Закону України Про вищу освіту; частини 1 статті 25, частини 2 статті 35, частини 4 статті 36, частини 5 статті 41, статті 57, частини 2 статті 61 Закону України Про освіту; абзацу 2 частини 6 статті 11, частин 1, 2, 5 статті 14, статті 21, абзаців 2-9 частини 1 статті 25 Закону України Про загальну середню освіту; абзацу 1 частини 2, абзаців 2, 4, 5 частини 3 статті 18, абзацу 3 частини 4 статті 21, абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України Про позашкільну освіту; частини 2 статті 14, абзацу 2 частини 6 статті 16, абзацу 2 частини 3 статті 30, частини 5 статті 35 Закону України Про дошкільну освіту; абзацу 2 частини 1 статті 26, статті 28 Закону України Про зайнятість населення; статті 5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці; частини 1 статті 25, статті 26 Закону України Про дипломатичну службу; частини 3 статті 22, частини 3 статті 29 Закону України Про культуру; статті 14 Закону України Про Суспільне телебачення і радіомовлення України; статті 44 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності; частини 3 статті 119, статті 250 Кодексу законів про працю України; частини 2 статті 13, частини 1 статті 14, абзацу 7 частини 2 статті 21 Закону України Про театри і театральну справу; абзаців 8, 9 частини 2 статті 28 Закону України Про музеї та музейну справу; частини 4 статті 19 Закону України Про охорону праці; частини 4 статті 23, частин 3, 19, 20, 29 статті 24, частини 3 статті 34 Закону України Про наукову та науково-технічну діяльність; частин 3-5 статті 26 Закону України Про фізичну культуру і спорт; частини 3 статті 69, статті 129, частини 1 статті 144 Закону України Про судоустрій і статус суддів; пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про безоплатну правову допомогу; абзацу 5 частини 3 статті 5, частини 5 статті 19 Закону України Про охорону дитинства; абзацу 2 пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні; другого речення частини 5 статті 6 Закону України Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві; абзацу 3 частини 2 статті 47 Закону України Про професійно-технічну освіту; частини 3 статті 15 Закону України Про бібліотеки і бібліотечну справу; частин 4-6 статті 14 Закону України Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів; частини 1 статті 25 Закону України Про оздоровлення та відпочинок дітей; Закону України Про державну службу; статті 16 Закону України Про запобігання корупції; частини 1 статті 21 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу; абзаців 3, 4 підпункту 8 пункту 8 розділу I Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації; статті 9-1, абзаців 1, 2 пункту 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей; частини 7 статті 21 Закону України Про національну гвардію України; абзацу 6 частини 3 статті 6 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію; статей 6, 7 Закону України Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою; статті 81, частин 16-18 статті 86, пунктів 13, 14 Перехідних положень Закону України Про прокуратуру застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020 визнано неконституційним окреме положення пункту 26 прикінцевих і перехідних положень Бюджетного Кодексу України в частині, яка передбачає що норми і положення статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином суд першої інстанції правильно вказав, що після прийняття рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020 позивач має право на допомогу до 5 травня за 2022 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком що становить 15472 грн. Оскільки позивачу була виплачена допомога до 5 травня у розмірі 3906грн, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача 11566 грн.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду в постанові від 13.06.2023 у справі №560/8064/22 про виплату допомоги до 5 травня в 2022 році зазначила, що враховуючи юридичний підхід Конституційного Суду України до конституційного обов`язку держави забезпечити посилений соціальний захист як діючих військовослужбовців, так і осіб, які виконали військовий обов`язок перед державою, визначення Кабінетом Міністрів України менших, ніж в Законі України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту розмірів щорічної допомоги до 5 травня в 2022 році для осіб, які внаслідок виконання обов`язків оборони та захисту держави набули статусу ветеранів війни, свідчить про неналежне виконання державою соціальних зобов`язань перед ветеранами війни.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України №64 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України. Цим Указом не передбачено обмеження прав соціального захисту, гарантованих статтею 46 Конституції України. Президент України не надав іншим державним органам можливість обмежувати гарантії соціального захисту. Тимчасове обмеження окремих соціальних пільг військовослужбовців в разі запровадження воєнного стану може відбуватись шляхом внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення про визначення розмірів соціальних гарантій.

При визначенні розміру щорічної допомоги до 5 травня у 2022 році не можуть застосовуватись нормативно-правові акти органів державної влади (Бюджетний Кодекс України та Постанова КМУ №540 від 07.05.2022), які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, оскільки вони суперечать статті 17 Конституції України.

Верховний Суд дійшов таких висновків:

1) держава не може в односторонньому порядку відмовитись від зобов`язань соціального захисту осіб, які виконали свій військовий обов`язок, без запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту;

2) Бюджетним Кодексом України не можна доручати Кабінету Міністрів України встановлювати інше регулювання відносин соціального захисту військовослужбовців ніж передбачено Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

3) тимчасове обмеження окремих соціальних пільг військовослужбовців в разі запровадження воєнного стану може відбуватись за умови внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а не шляхом внесення змін до Бюджетного Кодексу України;

4) Кабінет Міністрів України в Постанові №540 від 07.05.2022 визначив інші, ніж в Законі України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, розміри щорічної допомоги до 5 травня, що свідчить про невідповідність такого нормативного акта положенням Закону, який має вищу юридичну силу;

5) виплата допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 без змін.

Постанова набирає законної сили з 16.11.2023 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко