Справа № 380/20372/23
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 рокусправа № 380/20372/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)»

про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» у якому заявлено позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб» від 21.07.2023 р. № 43/ОС-СТ-23 в частині, що стосується притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 04.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.07.2023 р. начальник установи «Личаківська виправна колонія (№30)» - начальник арештного дому полковник внутрішньої служби Олег Паук видав наказ № 36/ОС-СТ-23 «Про організацію проведення службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків». Наказ про призначення службового розслідування не видавався. На думку позивача, відсутність наказу про призначення службового розслідування, прийнятого уповноваженою особою, нівелює правові наслідки такого службового розслідування, робить неможливим затвердження його результатів.

Позивач звертає увагу, що наказом від 10.07.2023 № 36/ОС-СТ-23 «Про організацію проведення службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків» оперуповноваженого (БНОН) оперативного відділу державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 закріплено відповідальним за проведення службового розслідування. Проте, чинне законодавство не містить терміну «відповідальний за проведення службового розслідування». На думку позивача, вчинення капітаном внутрішньої служби ОСОБА_2 будь-яких дій, спрямованих на проведення службового розслідування за вказівкою Галицької окружної прокуратури м. Львова від 07.07.2023 р. № 14.50/99-734 вих-23 не породжує жодних юридичних наслідків, оскільки обсяг прав та обов`язків «відповідального за проведення службового розслідування» Порядком № 356/5 не визначено.

Позивач зазначає, що він проходить службу в Державній установі «Личаківська виправна колонія (№30)» на посаді начальника відділення № 1 соціально-психологічної служби відділу із соціально-виховної та психологічної роботи. Безпосередній начальник позивача - заступник начальника установи - начальник відділу із соціально-виховної та психологічної роботи підполковник внутрішньої служби ОСОБА_3 . Станом на 20.07.2023 р. підполковник внутрішньої служби ОСОБА_3 виконував обов`язки начальника установи-начальника арештного дому. Тому до складу комісії необхідно було включити заступника начальника відділу із соціально-виховної та психологічної роботи майора внутрішньої служби Бандуру Івана Івановича, який на час виконання обов`язків начальника установи-начальника арештного дому підполковником внутрішньої служби ОСОБА_3 був безпосереднім начальником позивача. Натомість, відповідальним за проведення службового розслідування призначено оперуповноваженого (БНОН) оперативного відділу державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» капітана внутрішньої служби Іщака Андрія Андрійовича, який не є прямим начальником позивача. Тобто, проведення службового розслідування було доручене посадовій особі, яка не мала на це правових підстав.

Позивач вказує, що висновок службового розслідування не містить доказів, що подія, під час якої засуджений ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, відбулася саме 25.06.2023 р. Інформація прокурора, яку він отримав лише на підставі усного повідомлення засудженого ОСОБА_4 05.07.2023 р., була взята за істину, не перевірялась, не досліджувалась і не встановлювалась під час службового розслідування взагалі. Тож притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, лише на підставі того, що він був в складі оперативної групи чергової зміни 25.06.2023 р. є незаконним, необґрунтованим та безпідставним.

Позивач наполягає, що під час службового розслідування не з`ясовано причини та обставини не реагування працівників установи на факт наявності у засудженого ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за період з 25.06.2023 р. по 05.07.2023. Внаслідок службового розслідування було лише притягнуто до відповідальності осіб, які несли службу в складі чергової зміни саме 25.06.2023 р., в тому числі і позивача. Тоді як під час службового розслідування не було встановлено коло відповідальних осіб, які несли службу в установі протягом наступних 11 календарних днів (по 05.07.2023 р. включно) і які також повинні були вжити необхідних заходів реагування під час візуалізації тілесних ушкоджень у засудженого ОСОБА_4 .

Позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні повідомлений належним чином.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд виходив з наступного.

07.07.2023 р. на адресу Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» надійшла вказівка Галицької окружної прокуратури м. Львова від 07.07.2023 р. № 14.50/99-734 вих-23 про усунення порушень вимог КВК України та іншого законодавства щодо виявлення подій, їх обліку та забезпечення прав засуджених осіб у діяльності ДУ «Личаківська виправна колонія № 30». Згідно отриманих матеріалів, 05.07.2023 при опитуванні засудженого ОСОБА_4 прокурором встановлено, що 25.06.2023 інші засуджені завдали йому тілесних ушкоджень. У подальшому, при обстеженні у медичній частині № 30 філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області, 05.07.2023 у даного засудженого виявлено множинні крововиливи (синці) в ділянці лівого ока, з лівого боку грудної клітки тощо. З огляду на вищезазначене, прокурор надав вказівку провести службове розслідування для з`ясування причин та обставин не реагування з 25.06.2023 р. по 05.07.2023 р. працівників установи на факт наявності у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Начальник ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» - начальник арештного дому полковник внутрішньої служби Олег Паук видав наказ від 10.07.2023 р. № 36/ОС-СТ-23 «Про організацію проведення службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків», у якому вказано закріпити відповідальним за проведення службового розслідування оперуповноваженого (БНОН) оперативного відділу державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 .

На підставі цього наказу оперуповноважений (БНОН) оперативного відділу державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» капітан внутрішньої служби Іщак Андрій Андрійович провів службову перевірку за фактом неналежного виконання службових обов`язків працівниками установи та склав висновок. В частині що стосується позивача запропоновано за неналежне виконання службових обов`язків, начальником відділення № 1 СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_1 вирішити питання щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності (п.5 висновку).

20.07.2023 р. в.о. начальника установи «Личаківська виправна колонія (№30)» - начальника арештного дому підполковник внутрішньої служби Юрій Хлопик затвердив висновок службової перевірки за фактом неналежного виконання службових обов`язків працівниками установи.

21.07.2023 р. в.о. начальник установи ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» - начальник арештного дому підполковник внутрішньої служби Юрій Хлопик видав наказ № 43/ОС-СТ-23 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб», згідно п.3 якого за неналежне виконання службових обов`язків начальнику відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи майору внутрішньої служби ОСОБА_1 оголошено сувору догану та позбавлено премії за липень 2023 року у розмірі 10%.

Позивач вважає такий наказ протиправним та оскаржив його до суду.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-ГУ (далі Дисциплінарний статут).

Дія цього Статуту поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно ст. 3 Дисциплінарного статуту начальник - особа начальницького складу, яка має право віддавати накази та розпорядження, застосовувати заохочення і накладати дисциплінарні стягнення або порушувати клопотання про це перед старшим прямим начальником. Начальники, яким особи рядового і начальницького складу підпорядковані по службі хоча б тимчасово, якщо про це оголошено наказом, вважаються прямими. Найближчий до підлеглого прямий начальник є його безпосереднім начальником.

Наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати (ст. 4 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть накладатись на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни визначені у ст. 12 Дисциплінарного статуту. Так, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2015 року № 356/5 (далі Порядок № 356/5).

За визначенням, наведеним у пункті 2 розділу І цього Порядку, службове розслідування комплекс заходів, які здійснюються в межах компетенції з метою уточнення причин, встановлення обставин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення або дисциплінарного проступку персоналом Державної кримінально-виконавчої служби України, відповідальність за яке передбачена законодавством України, а також визначення ступеня вини особи (осіб), яка вчинила правопорушення, чиї дії або бездіяльність стали причиною його скоєння.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Порядку №356/5 підставою для проведення службового розслідування є належним чином оформлений письмовий наказ уповноваженого на те начальника.

Розділом III Порядку №356/5 визначено порядок призначення службового розслідування.

Відповідно до положень пункту 3 Розділу III Порядку №356/5 інші начальники мають право призначати службові розслідування стосовно осіб рядового і начальницького складу, якщо їм надано право призначати на посади та звільняти з посад, застосовувати заходи заохочення і накладати дисциплінарні стягнення на осіб, дії або бездіяльність яких стали підставою для проведення службового розслідування.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку №356/5 проведення службового розслідування доручається прямому начальнику особи рядового чи начальницького складу, дії або бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Службове розслідування може проводитися декількома особами у складі комісії, до складу якої входять найбільш досвідчені посадові особи органу або установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об`єктивні висновки. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника особи рядового чи начальницького складу, дії чи бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Проведення службових розслідувань за фактами порушень особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, неналежного виконання посадових обов`язків чи втрати ними службових посвідчень, підготовка за їх результатами висновків та проектів наказів про заходи дисциплінарного реагування щодо цих осіб здійснюються керівниками усіх рівнів щодо безпосередньо підпорядкованої особи рядового чи начальницького складу, яка вчинила правопорушення. (пункт 1 розділу IV Порядку №356/5)

Згідно з пунктом 1 розділу VIII Порядку №356/5 за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування, який складається із вступної, описової та резолютивної частин.

Пунктами 3, 4 розділу VIII Порядку №356/5 передбачено, що висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення та надіслати (або надати) йому засвідчений належним чином висновок службового розслідування. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Суд встановив, що 10.07.2023 р. начальник установи «Личаківська виправна колонія (№30)» - начальник арештного дому полковник внутрішньої служби Олег Паук видав наказ № 36/ОС-СТ-23 «Про організацію проведення службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків».

Проте, вказаний наказ не містить відомостей про призначення службового розслідування, цим наказом лише визначено відповідального за проведення службового розслідування оперуповноваженого (БНОН) оперативного відділу державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» капітана внутрішньої служби Іщака Андрія Андрійовича.

Натомість наказ про призначення службового розслідування на підставі вказівки Галицької окружної прокуратури м. Львова від 07.07.2023 р. № 14.50/99-734вих-23 не видавався.

Відсутність наказу про призначення службового розслідування, прийнятого уповноваженою особою, нівелює правові наслідки такого службового розслідування, робить неможливим затвердження його результатів та є підставою для визнання протиправним та скасування наказу від 21.07.2023 р. № 43/ОС-СТ-23 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб».

Вищезазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №540/776/19.

Згідно з пункту 8 розділу ІІІ Порядку №356/5 проведення службового розслідування доручається прямому начальнику особи рядового чи начальницького складу, дії або бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Позивач проходить службу в Державній установі «Личаківська виправна колонія (№30)» на посаді начальника відділення № 1 соціально-психологічної служби відділу із соціально-виховної та психологічної роботи.

Як зазначив позивач, його безпосереднім начальником є заступник начальника установи - начальник відділу із соціально-виховної та психологічної роботи підполковник внутрішньої служби ОСОБА_3 . Станом на 20.07.2023 р. підполковник внутрішньої служби ОСОБА_3 виконував обов`язки начальника установи-начальника арештного дому, тож висновок службового розслідування від 20.07.2023 р. та оскаржуваний наказ від 21.07.2023 р. затверджувався ОСОБА_3 . На час виконання обов`язків начальника установи-начальника арештного дому підполковником внутрішньої служби ОСОБА_3 , безпосереднім начальником позивача був заступник начальника відділу із соціально-виховної та психологічної роботи майора внутрішньої служби ОСОБА_5 .

Оскільки службове розслідування проводилось за фактом неналежного виконання службових обов`язків не лише позивача, а й інших працівників установи, для проведення службового розслідування слід було створити відповідну комісію із залученням безпосередніх начальників посадових осіб, в тому числі прямого начальника позивача - заступника начальника установи - начальника відділу із соціально-виховної та психологічної роботи підполковника внутрішньої служби.

Натомість службове розслідування проведено оперуповноваженим (БНОН) оперативного відділу державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» капітаном внутрішньої служби ОСОБА_2 , який не є прямим начальником позивача.

Отже, проведення службового розслідування на підставі наказу 10.07.2023 р. № 36/ОС-СТ-23 було доручено не уповноваженій особі «відповідальному за проведення службового розслідування».

Порядок № 356/5 передбачає, що учасниками службового розслідування є начальник, виконавець, члени комісії, особи рядового і начальницького складу, персонал органів і установ та інші особи, які обізнані в обставинах, що стали підставою для призначення службового розслідування; визначає поняття виконавець - посадова особа органу або установи, якій доручено проведення службового розслідування; передбачає права та обов`язки виконавця або голови та членів комісії.

Обсяг прав та обов`язків «відповідального за проведення службового розслідування» Порядком № 356/5 не визначено.

Підставою для проведення службового розслідування була вказівка Галицької окружної прокуратури м. Львова від 07.07.2023 р. № 14.50/99-734вих-23 провести таке розслідування для з`ясування причин та обставин не реагування з 25.06.2023 по 05.07.2023 працівників установи на факт наявності у засудженого ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що під час службового розслідування не було вжито комплексу заходів, спрямованих на підтвердження чи спростування факту нанесення тілесних ушкоджень засудженому ОСОБА_4 саме 25.06.2023 р., оскільки засуджений до працівників установи в той день не звертався. В матеріалах службового розслідування відсутній медичний висновок (довідка, лист, письмові пояснення тощо) щодо давності отримання тілесних ушкоджень на тілі засудженого ОСОБА_4 , зокрема, що вони могли бути отримані 25.06.2023, а не пізніше, чи раніше вказаної дати, а також характеристика тілесних ушкоджень. Під час проведення службового розслідування не було отримано письмових пояснень від засудженого ОСОБА_4 щодо обставин події, що відбулася 25.06.2023.

Під час службового розслідування позивач надав письмові пояснення та зазначив, що згідно Відомості про забезпечення нагляду на добу у Державній установі «Личаківська виправна колонія (№30)» з 08:00 25.06.2023 р. по 08:00 26.06.2023 р. перебував у складі оперативної групи чергової зміни. Протягом доби позивач виконував свої функціональні обов`язки як член оперативної групи чергової зміни, а саме: проводив поіменні перевірки, здійснював обходи житлової та виробничої зони, в тому числі проводив обходи локальної дільниці № 3, відділення соціально-психологічної служби № 7. Однак, засудженого ОСОБА_4 в цей день не бачив, про подію, яка мала місце 25.06.2023 з вказаним засудженим йому не було відомо. Під час обходів жоден із засуджених із заявами до позивача не звертався. Під час обходу житлових та підсобних приміщень жодного засудженого з тілесними ушкодженнями позивача не бачив.

Висновок службового розслідування від 20.07.2023 не містить обґрунтування, в чому саме полягало неналежне виконання обов`язків позивача 25.06.2023 під час несення служби в складі оперативної групи чергової зміни, які саме нормативно-правові акти були ним порушені чи недотримані.

Відповідачем не вжито заходів щодо об`єктивного та оперативного встановлення обставин, які стали підставою для проведення службового розслідування.

За результатами такого розслідування складено висновок службової перевірки, а не висновок службового розслідування.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що службове розслідування проведено стосовно позивача за відсутності наказу про призначення службового розслідування, без залучення уповноважених осіб на його проведення, без належного встановлення фактичних обставин для притягнення винних осіб до відповідальності, що є підставою для визнання протиправним та скасування наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб» від 21.07.2023 р. № 43/ОС-СТ-23».

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім того, у справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» підлягає стягненню на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб» від 21.07.2023 р. № 43/ОС-СТ-23 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 (п.3 наказу).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» (адреса: вул. Шевченка, 156, Львів, 79039, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.