Справа № 280/5710/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 листопада 2023 року Справа № 280/5710/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом заступника керівника Запорізької обласної прокуратури Максименко Н.В. (вул. Матросова, 29а, м. Запоріжжя. 69005 код ЄДРПОУ юридичної особи Запорізької обласної прокуратури 02909973) до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області (вул. Глінки, 1, поверх 4, м. Дніпро, 49000, ), тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (далі - позивач) до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області (далі відповідач ), тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 04 травня 2023 року № 14/ДПВ-23 про відмову в порушенні дисциплінарної справи;

- зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Дніпропетровської області провести повторний розгляд питання про відкриття дисциплінарного провадження за скаргою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2854, що видане 26 березня 2008 року Донецькою обласною КДКА.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 лютого 2012 року у справі № 2/808/170/2012 (№ 2-2515/11), яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 06 червня 2012 року, задоволено позов заступника прокурора Запорізької області, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно стягнуто на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 929 221,57 грн. За результатами проведення виконавчих дій державним виконавцем складено дві постанови про опис та арешт рухомого майна боржника від 30 січня 2018 року, а саме: 29 одиниць меблів та побутової техніки. Згідно з вказаними постановами ОСОБА_2 брав участь під час проведення зазначених виконавчих дій, отримував копії відповідних постанов, подавав заперечення, які стосувались лише оцінки описаного та арештованого майна. Таким чином, на час складання постанов факт приналежності йому майна він не оспорював. Однак, у лютому 2018 року ОСОБА_1 подано позов про визнання права власності на весь перелік вказаного описаного та арештованого державним виконавцем майна, зняття з нього арешту. У додаток до позову та в підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надано, зокрема, договір про поділ майна подружжя від 20 лютого 2015 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2018 року прокуратуру Запорізької області залучено до розгляду відповідної судової справи на стороні відповідача. В рамках судової справи № 331/1223/18 за клопотанням прокурора на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2021 року Київською незалежною судово-експертною установою проведено фізико-хімічну експертизу матеріалів документів. Згідно з висновком експерта від 13 вересня 2021 року № 3148 давність виконання підписів у договорі про поділ майна подружжя, датованому 20 лютого 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 «Сторона 1» та ОСОБА_4 «Сторона 2» не відповідає вказаній даті. Підписи виконані в період серпня 2017 року - лютого 2018 року, більш точно встановити період їх виконання не уявляється можливим, що зумовлено штучним старінням підписів в розділі «РЕКВІЗИТИ СТОРІН» шляхом теплової дії розігрітих поверхонь (праска, тощо). Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2021 року № 331/1223/18, яке судом апеляційної інстанції залишено в силі 22 червня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності та зняття арешту з майна відмовлено. На думку позивача ОСОБА_1 намагався ввести в оману суд підробленим документом з метою недопущення звернення стягнення на майно ОСОБА_2 . Відповідну протиправну поведінку ОСОБА_1 продовжував здійснювати протягом усього розгляду судової справи № 331/1223/18, у тому числі в суді апеляційної інстанції. Наразі підрозділом дізнання відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУ НП в області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000380 від 04 березня 2019 року за частиною 1 статті 358, частини 1 статті 384 КК України за фактами підроблення договору безоплатного користування майном, укладеного 01 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також надання в ході розгляду судової справи № 331/1223/18 учасником судового розгляду завідомо неправдивого доказу (договору про поділ майна подружжя від 20 лютого 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Вищезазначені дії адвоката ОСОБА_1 , на думку позивача, свідчить про порушення адвокатом ним правил адвокатської етики, у зв`язку із чим заступник керівника Запорізької обласної прокуратури звернувся із скаргою від 29 липня 2022 року № 15/2-2428-11 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 04 травня 2023 року № 14/ДПВ-23 позивачу безпідставно відмовлено в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 . З огляду на вказане позов просить задовольнити.

Ухвалою від 26 липня 2023 року заступнику керівника Запорізької обласної прокуратури Максименко Н.В. поновлено строк звернення до суду із позовом в адміністративній справі, відкрито спрощене позовне провадження у справі, а також залучено до участі у справі № 280/5710/23 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі № 280/5710/23 направлялась на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, та була одержана його уповноваженою особою 29 серпня 2023 року, що підтверджуються рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Окрім того, 16 жовтня 2023 року у відповідь на заяву уповноваженої особи відповідача ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви направлені судом на електронну пошту, зазначену у листі уповноваженої особи відповідача.

Також, ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі № 280/5710/23 направлялась на адресу третьої особи засобами поштового зв`язку, однак повернута АТ Укрпошта на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання.

На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 лютого 2012 року у справі № 2/808/170/2012 (№ 2-2515/11), яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 06 грудня 2012 року, задоволено позов заступника прокурора Запорізької області, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно стягнуто на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 929 221,57 грн.

У силу частини 1 статті 14 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02 червня 2016 року № 1404-УШ) та пункту 6 частини 6 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор є учасником відповідного виконавчого провадження відкритого в Жовтневому ВДВС ЗМУЮ.

За результатами проведення виконавчих дій державним виконавцем складено дві постанови про опис та арешт рухомого майна боржника від 30 січня 2018 року, а саме: 29 одиниць меблів та побутової техніки. Згідно з вказаними постановами ОСОБА_2 брав участь під час проведення зазначених виконавчих дій, отримував копії відповідних постанов, подавав заперечення, які стосувались лише оцінки описаного та арештованого майна. Таким чином, на час складання постанов факт приналежності йому майна він не оспорював.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 подано позов про визнання права власності на весь перелік вказаного описаного та арештованого державним виконавцем майна, зняття з нього арешту. У додаток до позову та в підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надано, зокрема, договір про поділ майна подружжя від 20 лютого 2015 року.

Згідно з Єдиним реєстром адвокатів України ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва від 26 березня 2008 року № 2854, виданого Донецькою обласною КДКА, та перебуває на обліку в Раді адвокатів Запорізької області.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2018 року прокуратуру Запорізької області залучено до розгляду відповідної судової справи на стороні відповідача.

В рамках судової справи № 331/1223/18 за клопотанням прокурора на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2021 року Київською незалежною судово-експертною установою проведено фізико-хімічну експертизу матеріалів документів.

Згідно з висновком експерта від 13 вересня 2021 року № 3148 давність виконання підписів у договорі про поділ майна подружжя, датованому 20.02.2015, укладеного між ОСОБА_1 «Сторона 1» та ОСОБА_4 «Сторона 2» не відповідає вказаній даті. Підписи виконані в період серпня 2017 року - лютого 2018 року, більш точно встановити період їх виконання не уявляється можливим, що зумовлено штучним старінням підписів в розділі «РЕКВІЗИТИ СТОРІН» шляхом теплової дії розігрітих поверхонь (праска, тощо).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2021 року № 331/1223/18, яке судом апеляційної інстанції залишено в силі 22 червня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності та зняття арешту з майна відмовлено.

В описовій частині вказаного рішення зазначено, що у позовній заяві ОСОБА_1 як на підставу своїх позовних вимог посилається на договір про поділ майна подружжя від 20 лютого 2015 року.

Вважаючи, що адвокат ОСОБА_1 намагався ввести в оману суд в рамках судової справи № 331/1223/18 підробленим документом з метою недопущення звернення стягнення на майно ОСОБА_2 заступник керівника Запорізької обласної прокуратури звернувся із скаргою від 29 липня 2022 року № 15/2-2428-11 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.

Проте, рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 04 травня 2023 року № 14/ДПВ-23 позивачу відмовлено в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2854, що видане 26 березня 2008 року Донецькою обласною КДКА.

В обґрунтування вищезазначеного рішення вказано, що дисциплінарна палата вважає, що дії ОСОБА_1 , як фізичної особи - позивача який на підставі закону представляє свої особисті інтереси в суді, але які не пов`язані з його адвокатською діяльністю, включає його притягнення до дисциплінарної відповідальності саме як адвоката.

Не погоджуючись із наведеним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року №5076-VI (надалі Закон - №5076-VI) та Правилами адвокатської етики.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону №5076-VI, адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частина перша статті 2 Закону №5076-VI передбачає, що адвокатура України недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною третьою статті 2 цього Закону метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Статтею 33 Закону №5076-VI передбачено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Частиною першою статті 34 Закону № 5076-VI визначено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Згідно з частиною другою статті 34 Закону №5076-VI дисциплінарним проступком адвоката є:

1) порушення вимог несумісності;

2) порушення присяги адвоката України;

3) порушення правил адвокатської етики;

4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення;

5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків;

6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування;

7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Відповідно до статті 35 Закону №5076-VI за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень:

1) попередження;

2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року;

3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення Дисциплінарного проступку.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону №5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Відтак, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, що виразився, зокрема, у порушенні правил адвокатської етики, порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Відповідно до статті 37 Закону №5076-VI дисциплінарне провадження складається з таких стадій:

1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;

2) порушення дисциплінарної справи;

3) розгляд дисциплінарної справи;

4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Процедуру здійснення дисциплінарного провадження на кожній із вказаних стадій врегульовано статтями 38, 39, 40 та 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, відповідно до частини першої статті 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів.

Відмова в наданні інформації на запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи (частина друга статті 38 Закону №5076-VI).

Згідно з частиною третьою статті 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Частиною другою статті 39 Закону №5076-VI визначено, що рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду (частина третя статті 39 Закону №5076-VI).

Отже, з аналізу наведених вище норм Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує висновок, що підставою для застосування відносно адвоката дисциплінарного стягнення є вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, питання щодо наявності чи відсутності у діянні адвоката складу дисциплінарного проступку з`ясовуються саме під час дисциплінарного провадження, за результатом якого приймається рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності і застосування дисциплінарного стягнення (попередження; зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України) або ж рішення про закриття дисциплінарної справи.

Відтак, сам факт порушення відносно адвоката дисциплінарної справи не констатує факту вчинення ним дисциплінарного проступку, а здійснюється за наявності ознак такого проступку, які і потребують більш детального дослідження на предмет їх підтвердження або ж спростування під час розгляду справи.

За таких обставин, оскаржене позивачем рішення про порушення дисциплінарної справи містить лише попередні висновки щодо наявності в його діях як адвоката, ознак дисциплінарного проступку та не встановлює факт вчинення конкретного дисциплінарного проступку, оскільки порушення дисциплінарної справи свідчить про те, що викладені у скарзі обставини потребують більш ретельного дослідження задля подальшого підтвердження або спростування певних юридичних фактів.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 12 липня 2018 року у справі №826/13442/15, від 20 лютого 2019 року у справі №822/570/17 та від 24 червня 2020 року у справі № 815/1830/18.

Так, вважаючи, що дії адвоката Першина І.М., вчиненні ним під час розгляду судової справи № 331/1223/18, а також надані ним документи містять порушення правил адвокатської етики, що є достатньою підставою для порушення дисциплінарної справи, а відтак позивач має право для звернення із скаргою в порядку частини першої статті 36 Закону № 5076-VI.

Суд критично ставиться до доводів відповідача, викладених в оскаржуваному рішенні стосовно того, що під час розгляду справи № 331/1223/18 адвокат Першин Ігор Миколайович діяв як фізична особа, а не адвокат, що виключає можливість його притягнення до дисциплінарної відповідальності з огляду на таке.

Згідно статті 2 Правил адвокатської етики дія Правил поширюється на:

- всі види адвокатської діяльності та в частині, визначеній Правилами, - на іншу діяльність (дії) адвоката, в тому числі соціально-публічну діяльність адвоката, яка може вступити в суперечність з професійними обов`язками адвоката або підірвати престиж адвокатської професії;

- всіх адвокатів України, адвокатів іноземних держав, що внесені до Єдиного реєстру адвокатів України, а також адвокатів України, право на зайняття адвокатською діяльністю яких зупинено в передбаченому законом порядку;

- адвокатів - членів органів адвокатського самоврядування, помічників та стажистів адвокатів, інших осіб, які перебувають у трудових відносинах з адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) у частині, яка застосовна до їх діяльності;

- відносини, що виникли або існують після їх прийняття.

Відповідно до абзаців 1-3 статті 12 Правил адвокатської етики всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Цього принципу адвокат зобов`язаний дотримуватись у всіх сферах діяльності: професійній, громадській, публіцистичній та інших.

Адвокат зобов`язаний виконувати законні рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції, що не виключає можливості їх оскарження у встановленому законом порядку.

Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на обмеження незалежності адвокатської професії, честі, гідності та ділової репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності.

З вищевикладеного вбачається, що фізична особа, яка представляє свої інтереси в суді, будучи адвокатом з діючим адвокатським свідоцтвом, зобов`язана не вчиняти дій, які негативно можуть відобразитись на її адвокатській професії, честі, гідності та діловій репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності.

Також, з вищевикладеного вбачається, що Правила адвокатської етики поширюються на всіх адвокатів України, в тому числі на адвокатів, право на зайняття адвокатською діяльністю яких зупинено в передбаченому законом порядку.

З огляду на вказане, у разі наявності у діях адвоката, який діяв як фізична особа під час розгляду справи, дисциплінарного проступку, суд не вбачає підстав для незастосування до нього Правил адвокатської етики.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача, який є суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 04 травня 2023 року № 14/ДПВ-23 про відмову в порушенні дисциплінарної справи.

Зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Дніпропетровської області провести повторний розгляд питання про відкриття дисциплінарного провадження за скаргою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2854, що видане 26 березня 2008 року Донецькою обласною КДКА.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21 листопада 2023 року.

Суддя Д.В. Татаринов