Справа № 160/20150/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до 1-Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, 2- Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до 1- Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, 2- Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоди роботи: з 17.10.1983 року по 18.12.1983 року ученика електрослюсаря підземним з повним робочим днем під землею, наказ Пр. №598к від 17.10.1983 2 місяці 1 день; з 19.03.1984 року по 22.041984 року ученика електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею для проходження переддипломної практики, наказ Пр №204к від 19.03.1984 1 місяць 3 дні; з 23.07.1984 року по 05.11.1984 року підземного ученика електрослюсаря з повним робочим днем (Шахта «Карбонит» Первомайського виробничого об`єднання з видобутку вугілля «Первомайськвугілля»), наказ Пр №253/к від 23.07.1984 3 місяці 12 днів; з 16.04.1987 року по 15.11.1988 року електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею 3 розряду (Лисичанське шахто будівельне управління виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля»), наказ №24/к від 13.04.1987 1 рік 6 місяців 29 днів; з 11.03.1990 року по 19.09.1990 року підземного електрослюсаря 3 розряду з повним робочим днем під землею на уч. ПР-5 (Шахта ім. Д.Ф. Мельникова. Виробниче об`єднання «Лисичанськвугілля»), наказ № 41к від 16.03.1990; підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем під землею уч. ПР-5, наказ Пр. №35 від 21.06.1990 6 місяців 8 днів, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також період з 16.11.1984 року по 22.01.1987 року служба в Радянській армії, б/б НУ №9287244 2 роки 2 місяці 6 днів, відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.05.2023 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що Головним управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області протиправно йому було відмовлено у переході з пенсії по інвалідності на пенсію по віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Електронною поштою від Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач-2 вважає позовну заяву необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Посилаючись на норми ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, за результатами розгляду трудової книжки до пільгового стажу позивача не було зараховано такі періоди:
з 17.10.1983 по 18.12.1983, з 19.03.1984 по 22.04.1984, з 23.07.1984 по 05.11.1984, з 16.04.1987 по 15.11.1988, з 11.03.1990 по 19.09.1990, оскільки за вказані періоди відсутні уточнюючі довідки, накази про результати атестації робочих місць, документальне підтвердження відповідних умов праці, інформація про встановлену тарифну ставку, за якою проводилась оплата праці та про спуски в шахту;
проходження військової строкової служби з 16.11.1984 по 22.01.1987, оскільки період проходження військової строкової служби зараховується до пільгового стажу у випадку, якщо особа до проходження строкової військової служби працювала на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. З огляду на те, що періоди роботи до проходження військової служби не зараховані до пільгового стажу позивача, підстав для зарахування оскаржуваного періоду немає.
05.09.2023 через систему «Електронний суд» від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач-1 вказує, що ним жодним чином не порушені права ОСОБА_1 при реалізації ним права на перерахунок пенсії.
Оскільки спірне рішення було прийнято відділом перерахунку пенсій 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, то, відповідно, повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 30.05.2023 повинен здійснити той суб`єкт владних повноважень, яким було прийнято оскаржуване рішення.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області і отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зареєстроване місце проживання особи: АДРЕСА_1 ,
Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .
30.05.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою і документами про переведення його на пенсію за віком.
Пенсійним органом повідомлено про відмову в перерахунку пенсії (перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком) відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Встановлено, що страховий стаж заявника становить 37 р. 6 м. 18 д (в тому числі додатковий 2р 7м. 24 д.).
До заяви на перерахунок пенсії довідок, підтверджуючих підземний стаж роботи не надано.
Пенсійним фондом вказано, що у заявника відсутній пільговий стаж на підземних роботах 3 роки.
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області позивач вважає протиправним, у зв`язку з чим звернувся з відповідним позовом до суду.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують законне право особи на отримання пенсії за віком.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058).

За ч. 1 ст. 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п. 1).

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника (ч. 1 ст. 9 Закону №1058).

Частиною 1 ст. 10 Закону №1058 встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За нормами ст. 114 зазначеного Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною 3 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті

За ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закон України № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 45 Закону України № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (Інструкція №58).

До трудової книжки вносяться, зокрема:

відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;

відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення (п. 2.2.І Інструкції №58).

За вимогами пунктів 2.3., 2.4. Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - удень звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У даній справі спірним є питання не зарахування відповідачем-1 періодів роботи позивача: з 17.10.1983 року по 18.12.1983 року; з 19.03.1984 року по 22.04.1984 року ; з 23.07.1984 року по 05.11.1984 року ; з 16.04.1987 року по 15.11.1988 року; з 11.03.1990 року по 19.09.1990 року; з 16.11.1984 року по 22.01.1987 року.

Дослідивши записи трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 16.05.1983 щодо спірних періодів судом встановлено, що ОСОБА_1 :

17.10.1983 переведений учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею відповідно до наказу №598к від 17.10.1983 (запис №2);

18.12.1983 -звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики відповідно до наказу №754к від 19.12.1983 (запис №3);

19.03.1984 -прийнятий учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею для проходження переддипломної практики відповідно до наказу №204к від 19.03.1984 (запис №4);

22.04.1984 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики відповідно до наказу №333-к від 23.04.1984 (запис №5);

23.07.1984 прийнятий підземним учнем електрослюсаря з повним робочим днем (Шахта «Карбонит» Первомайського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Первомайськвугілля» (мовою оригіналу) відповідно до наказу №253/к від 23.07.1984 (запис №6);.

05.11.1984 звільнений за ст. 36 п. 3 КЗпП УРСР (на військову службу) відповідно до наказу №466-к від 05.11.1984 (запис №7);

16.11.1984 по 22.01.1987 служба в Радянській армії відповідно до в/к НУ №9287244 (запис №8);

16.04.1987 -прийнятий електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею 3 розряду (Лисичанське шахтобудівельне управління Виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля») відповідно до наказу 324/к від 13.04.1987 (запис №9);

15.11.1998 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР відповідно до наказу №90/к від 14.11.1988 (запис №10);

11.03.1990 -прийнятий підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею на діл. ПР-5 (Шахта ім. Д.Ф. Мельникова. Виробниче об`єднання «Лисичанськвугілля») відповідно до наказу №41к від 16.03.1990 (запис №13);

24.07.1990 переведений підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею діл. ПР-5 відповідно до наказу №35 від 21.06.1990 (запис №14);

19.09.1990 звільнений за переведенням до колгоспу ім. Свєрдлова за ст.. 36 п. 5 КЗпП УРСР відповідно до наказу №133к від 21.09.1990 (запис №15).

Щодо посилання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на відсутність довідок, підтверджуючих підземний стаж роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Приписами п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку №637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюються у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.

Копія трудової книжки, яка є первинним джерелом інформації про стаж позивача і підтверджує його роботу у спірні періоди.

Діючим законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед іншими відомостями.

При цьому, той факт, що трудова книжка не містить записів щодо проведеної атестації не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у постановах від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Одночасно з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Суд наголошує, що визначальним для призначення пенсії є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Отже, в даному випадку відомості в трудовій книжці позивача про його роботу у спірний період за професією, що віднесені до ч. 3 ст. 114 Закону України №1058-IV, вже є достатньою підставою для зарахування цього періоду до пільгового стажу.

Таким чином, обставини справи і вищенаведений аналіз правових норм свідчить про безпідставну відмову відповідача у зарахуванні спірних періодів до трудового стажу позивача.

Щодо періоду перебування позивача на військовій службі.

Статтею 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Частиною 1 ст.8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» закріплено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того, ст. 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Період проходження строкової військової служби підтверджується як записами у трудовій книжці так і у військовому квитку НОМЕР_2 , при цьому судом встановлено, що військовій службі передувала робота з 23.07.1984 по 05.11.1984 підземним учнем електрослюсаря з повним робочим днем у шахті , яка дає право на пенсію на пільгових умовах

Таким чином, служба в армії має бути врахована до пільгового стажу.

Той факт, що позивачем не було надано документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці, не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

До того ж вказана підстава не була вказана Пенсійним фондом в оскаржуваному рішенні про відмову позивачу у призначенні пенсії. Відповідач-2 посилається в ній у відзиві на позовну заяву.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442( Порядок № 442) і розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (Методичні рекомендації).

Частиною 2 п. 4 Порядку № 442 встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно п. 4 Порядку № 442 та підп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці № 41 від 01.09.1992 р., періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зміст вищезазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Таким чином, законодавцем покладений обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому не проведення або несвоєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Тобто, навіть не проведення або своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16 не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відповідно до наведеної у постанові від 10.07.2018 у справі №227/545/17 Верховним Судом правової позиції обов`язок проведення атестації робочих місць покладено законодавством на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи по суті керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2021 № 33-1, далі - Порядок № 22-1.

Відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1 (після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:

-рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;

-рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати (п. 4.7 Порядку №22-1).

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання) особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття органом, що призначає пенсію, рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії, а у разі призначення пенсії за віком автоматично - не пізніше одного місяця з дня надходження повідомлення про обраний особою спосіб виплати пенсії.

З урахуванням наведеного, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, то і обов`язок зарахувати спірні періоди роботи і призначити пенсію позивачу покладається на відповідача-2.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

Даним Управлінням Пенсійного фонду було лише направлено на адресу позивача спірне рішення про відмову у призначенні пенсії, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

При цьому, враховуючи дискреції Пенсійного фонду в питаннях призначення пенсії суд відмовляє в частині позовних вимог зазначення підрахунку кожного періоду.

Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачі під час розгляду справи не надали.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовною заявою до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 09.08.2023.

З урахуванням наведеного, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 у сумі 536,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; фактична адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до 1- Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. 2 Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 2191047),- 2-Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100, ) про визнання неправомірними та протиправними дії щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності та пенсію за віком на пільгових умовах, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.05.2023 року за №42, про відмову ОСОБА_1 у проведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; фактична адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоди роботи: з 17.10.1983 року по 18.12.1983 року учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, наказ №598к від 17.10.1983; з 19.03.1984 року по 22.041984 року учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею для проходження переддипломної практики, наказ №204к від 19.03.1984 ; з 23.07.1984 року по 05.11.1984 року учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем (Шахта «Карбонит» Первомайського виробничого об`єднання з видобутку вугілля «Первомайськвугілля»), наказ №253/к від 23.07.1984; з 16.04.1987 року по 15.11.1988 року електрослюсарем підземного з повним робочим днем під землею 3 розряду (Лисичанське шахто будівельне управління виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля»), наказ №24/к від 13.04.1987 ; з 11.03.1990 року по 19.09.1990 року підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею на уч. ПР-5 (Шахта ім. Д.Ф. Мельникова. Виробниче об`єднання «Лисичанськвугілля»), наказ № 41к від 16.03.1990; підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею уч. ПР-5, наказ №35 від 21.06.1990 , відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також період з 16.11.1984 року по 22.01.1987 року служба в Радянській армії, в/к НУ №9287244 відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; фактична адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 30.05.2023 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; фактична адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) О.В. Врона

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді М.В.Юрченко

16.10.2023

Рішення не набрало законної сили 16 жовтня 2023 р.

Суддя О.В.Врона