Справа № 380/7505/21
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 листопада 2023 року

м. Київ

справа №380/7505/21

адміністративне провадження № К/990/10880/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Коваленко Н.В., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 380/7505/21

за позовом Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Ірокс» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (далі - Інспекція ДАБК) про визнання протиправними та скасування приписів, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Інспекції ДАБК

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2022, ухвалене у складі головуючого судді Мартинюка В.Я.

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Ільчишин Н.В., суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 07.05.2021 ПрАТ «Ірокс» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати з моменту винесення Інспекцією ДАБК приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 16.04.2021.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ «Ірокс» зазначило, що факти наведені відповідачем в акті перевірки і оспорюваних приписах не відповідають дійсності, оскільки ним не ведуться будь-які будівельні роботи по вул. Тернопільській, 42 у м. Львові. Також позивач посилався на те, що відповідачем не вказано яких саме дозвільних документів у нього немає. Окрім цього, позивач вказував, що відповідач не вправі проводити перевірку на об`єкті по вул. Тернопільській, 42, оскільки він відноситься до класу наслідків ССЗ. ПрАТ «Ірокс» в обґрунтування позовних вимоги також зазначило, що строк дії направлення на проведення позапланового заходу вказано до 15.04.2021, а документи за наслідками такої перевірки складені 16.04.2021, тобто у період коли перевірка не проводилась.

2. Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 22.12.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023, задовольнив позовні вимоги.

3. 22.03.2023 Інспекція ДАБК звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №380/7505/21, з підстав, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. Верховний Суд ухвалою 10.05.2023 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою з підстав, визначених пунктом 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

5. 29.05.2023 від позивача до Верховного Суд надійшов відзив на касаційну скаргу відповідача, у якому ПрАТ «Ірокс» просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані Інспекцією ДАБК судові рішення - без змін.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. У справі, яка розглядається суди встановили, що 13.03.2008 позивачем було отримано дозвіл за № 12-08ж «Реконструкція нежитлового приміщення під багатоквартирний житловий будинок з добудовою та надбудовою з нежитловими Приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Тернопільській, 42 у м. Львові», терміном дії до завершення будівництва.

На час видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 13.03.2008 № 12-08ж «Реконструкція нежитлового приміщення під багатоквартирний житловий будинок з добудовою та надбудовою з нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Тернопільській, 42 у м. Львові» (замовник будівництва: ПрАТ «Ірокс») регулювання планування, забудови та іншого використання територій здійснювалось відповідно до Закону України від 20.04.2000 № 1699-III «Про планування і забудову територій», який був чинний на той час та змістом якого об`єкти будівництва не поділялись за категоріями складності.

Такий поділ об`єктів будівництва за категоріями складності був унормований у зв`язку із прийняттям Закону № 3038-VI, частиною першою статті 32 якого визначалось, що усі об`єкти будівництва за складністю архітектурно-будівельного рішення та/або інженерного обладнання поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

У справах № 464/8720/16-а та № 464/8031/16-а, рішення у яких набрали законної сили, суди встановили, що об`єкт будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення під багатоквартирний житловий будинок з добудовою та надбудовою з нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Тернопільській, 42 в м. Львові» належить до V категорії складності.

Згідно із актом, складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 16.04.2021 №226, відповідачем за наслідками проведення перевірки дотримання замовниками будівництва ПрАТ «Ірокс» та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТзОВ) «Персенківка» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті за адресою м. Львів, вул. Проф. Буйка, 17А, м. Львів, вул. Тернопільська, 42 було виявлено порушення пункту 3 частини першої статті 34 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), пункту 5 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (далі - Порядок № 466), а саме: здійснення ПрАТ «Ірокс» та ТзОВ «Персенківка» без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт будівництва двосекційного багатоквартирного житлового будинку на вул. Тернопільська, 42 у м. Львові.

Приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 16.04.2021, відповідно до статті 41 Закону № 3038-VI та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок № 553), з метою усунення виявлених порушень, Інспекцією ДАБК зобов`язано ПрАТ «Ірокс» протягом двох місяців з дати винесення цього припису усунути виявлені порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 16.04.2021, відповідно до статті 41 Закону № 3038-VI та Порядку №553, з метою усунення виявлених порушень, Інспекцією ДАБК зобов`язано ПрАТ «Ірокс» з моменту отримання цього припису зупинити виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва двосекційного багатоквартирного житлового будинку на вул. Тернопільській, 42 у м. Львові до усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Оспорювані у цій справі приписи були прийняті відповідачем за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за наслідком якого посадовими особами відповідача в акті перевірки від 16.04.2021 №226 було зафіксовано, що наказом Інспекції ДАБК від 26.10.2016 № 34/16 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 13.03.2008 №12-08ж «Реконструкція нежитлового приміщення під багатоквартирний житловий будинок з добудовою та надбудовою з нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Тернопільська, 42 у м. Львові» анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 13.03.2008 № 12-08ж «Реконструкція нежитлового приміщення під багатоквартирний житловий будинок з добудовою та надбудовою з нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Тернопільській, 42 у м. Львові» (замовник будівництва: ПрАТ «Ірокс»), у зв`язку із чим відповідач дійшов висновку про те, що ПАТ «Ірокс» здійснює будівництво двосекційного багатоквартирного житлового будинку на вул. Тернопільська, 42 у м. Львові без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт, що є порушенням пункту 3 частини першої статті 34 Закону № 3038-VI та пункту 5 Порядку №466.

Також суди встановили, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі №380/7426/21, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2022, позов ТзОВ «Персенківка » про визнання протиправними та скасування приписів Інспекції ДАБК задоволено:

визнано протиправним та скасовано припис Інспекції ДАБК про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 16.04.2021;

визнано протиправним та скасовано припис Інспекції ДАБК про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 16.04.2021.

Також суди встановили, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі №464/8720/16-а задоволено позов ПрАТ «ІРОКС» до Інспекції ДАБК: визнано протиправним та скасовано наказ від 26.10.2016 №34/16 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 13.03.2008 року №12-08ж «Реконструкція нежитлового приміщення під багатоквартирний житловий будинок з добудовою та надбудовою з нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Тернопільська, 42 у м. Львові» (замовник будівництва: ПрАТ «Ірокс»)», виданий Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022 апеляційну скаргу Інспекції ДАБК задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі № 464/8720/16-а змінено в частині мотивів відповідно до мотивувальної частини постанови апеляційного суду; в іншій частині рішення суду першої інстанції - залишено без змін.

Окрім того суди встановили, що у постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 464/8031/16-а зазначено, що судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що об`єкт будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення під багатоквартирний житловий будинок з добудовою та надбудовою з нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Тернопільській, 42 в м. Львові» належить до V категорії складності.

До того ж, в цій постанові від 24.11.2021 у справі № 464/8031/16-а Верховний Суд, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про визнання протиправними та скасування припису від 05.10.2016 та постанов від 17.10.2016 № 07-вих-2447/46, від 18.10.2016 № 07-вих-2501/50, прийнятих за наслідком перевірки, зазначив, що Інспекція ДАБК у м. Львові як виконавчий орган з питань державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у формі проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ПрАТ «Ірокс» щодо будівництва об`єкта «Реконструкція нежитлового приміщення під багатоквартирний житловий будинок з добудовою та надбудовою нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Тернопільській, 42 в м. Львові» діяла поза межами повноважень, передбачених частиною першою статті 7 Закону № 3038-VI.

У зв`язку із набранням чинності Законом України від 17.01.2017 № 1817-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» (далі - Закон № 1817-VIII), зокрема було викладено в новій редакції статтю 32 Закону № 3038-VI, за правилами якої всі об`єкти будівництва поділили за класами наслідків (відповідальності): незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3 та, зокрема об`єкти будівництва, що належать до IV і V категорій складності фактично були віднесені до об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, відповідно.

Також суди встановили, що відповідно до листа Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області від 27.04.2021 № 91 стосовно визначення категорії складності та класу наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення під багатоквартирний житловий будинок з добудовою та надбудовою з нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Тернопільській, 42 в м. Львові» на час розроблення проектної документації у відповідності до чинних нормативних документів даний об`єкт належав до V категорії складності та до класу наслідків (відповідальності) СС3.

Не погодившись із вказаними приписами від 16.04.2021, ПрАТ «Ірокс» звернувся до суду із цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскаржувані приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 16.04.2021 не відповідають критерію правомірності, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 2 КАС України, оскільки наказ від 26.10.2016 № 34/16 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 42» був скасований судом у справі №464/8720/16-а, а відтак у відповідності до частини четвертої статті 78 КАС України, є усі підстави для скасування також і оскаржуваних приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та про зупинення підготовчих та будівельних робіт у цій справі, які стосуються цього ж об`єкту будівництва.

Окрім того, суди попередніх інстанцій звернули увагу на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі №380/7426/21, яке також набрало законної сили, були скасовані приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 16.04.2021, які стосувалися ТОВ «Персенківка», з підстав відсутності повноважень відповідача на проведення перевірки та, відповідно, на прийняття таких приписів, які були прийняті відповідачем на підставі спільного акта перевірки ПрАТ «Ірокс» та ТОВ «Персенківка» від 16.04.2021 №226.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

8. Касаційна скарга відповідача мотивована тим, що оскільки в матеріалах справи наявна інформаційна довідка, складена провідним експертом в частині забезпечення механічного опору та стійкості об`єктів будівництва класу наслідків (відповідальності) СС3 (значні наслідки), згідно із якою об`єкт «Реконструкція нежитлового приміщення під багатоквартирний житловий будинок з добудовою та надбудовою з нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Тернопільській, 42 в м. Львові» відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС2 у цій справі не може бути застосована преюдиція без спростування позивачем інформації наведеної у цій довідці щодо категорії складності об`єкта будівництва, якою обумовлюється весь подальший процес і його складність, зокрема, необхідність отримання вихідних даних та обсяг проектної документації.

Крім того, касаційна скарга скаржника обґрунтована посиланням на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини восьмої статті 32 Закону № 3038-VI стосовно наявності у відповідних органів державного архітектурно-будівельного контролю повноважень щодо самостійного визначення класу наслідків на об`єктах самочинного будівництва або із залученням експертної організації чи експерта, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

10. Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

11. Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

12. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

13. Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

14. Як було зазначено вище, законодавець у частині четвертій статті 328 КАС України чітко визначив які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

15. Верховний Суд ухвалою 10.05.2023 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою з підстав, визначених пунктом 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме:

якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1);

якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3).

16. Відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:

суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;

відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права;

спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

17. Колегія суддів враховує, що процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття «подібні правовідносини», а також будь-яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку, тому для розуміння відповідних термінів звертається до правових висновків, викладених у судовому рішенні Великої Палати Верховного Суду.

18. Зокрема, у постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

19. Відтак, колегія суддів зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду.

20. Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

21. Водночас, посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №826/6828/17, у якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваних судових рішеннях, не підтверджує наявності, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України підстави для касаційного оскарження судових рішень у справі, яка розглядається, оскільки у наведеній постанові Верховного Суду спір не було вирішено по суті, а скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в силу неповноти встановлених обставин. Відтак, у цій постанові Верховний Суд не викладав висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

22. Натомість у справі, яка розглядається, суди першої, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із приюдиції протиправності оскаржуваного припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 16.04.2021, оскільки наказ від 26.10.2016 № 34/16 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт за адресою м. Львів, вул. Тернопільська, 42» був скасований судом у справі №464/8720/16-а.

23. Відтак, аналіз зазначеної відповідачем постанови Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №826/6828/17, на яку зроблено посилання у касаційній скарзі як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах, правовідносини у яких є подібними, що виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції за цією касаційною скаргою, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

24. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

25. З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.

26. Щодо підстави касаційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №380/7505/21, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, наявністю якою відповідач також обґрунтовує своє право на касаційне оскарження та посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини восьмої статті 32 Закону № 3038-VI стосовно наявності у відповідних органів державного архітектурно-будівельного контролю повноважень щодо самостійного визначення класу наслідків на об`єктах самочинного будівництва або із залученням експертної організації чи експерта, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, колегією суддів встановлено, що Верховний Суд розглядав такі справи та формулював правові висновки щодо її застосування.

27. Так, зокрема, у постанові від 04.11.2021 у справі № 580/1330/19 Верховний Суд сформулював такі правові висновки:

«Відповідно до частин першої та другої статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі-Закон 3038-VI) клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об`єкті або які знаходитимуться зовні такого об`єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта.

Клас наслідків визначається відповідно до вимог будівельних норм, стандартів, нормативних документів і правил, затверджених згідно із законодавством.

Частинами п`ятою-восьмою цієї ж статті визначено, що усі об`єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності): незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3.

Віднесення об`єкта до певного класу наслідків (відповідальності) здійснюється проектною організацією за погодженням із замовником будівництва.

Об`єкту присвоюється найвищий клас наслідків (відповідальності) за одним із критеріїв, встановлених частиною п`ятою цієї статті.

Правильність визначення класу наслідків (відповідальності) перевіряється під час проведення експертизи проектів, якщо здійснення такої експертизи є обов`язковим відповідно до закону.

Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на об`єктах самочинного будівництва клас наслідків таких об`єктів визначається самостійно відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю або із залученням експертної організації чи експерта, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку, що вона встановлює загальне правило визначення категорії складності об`єкта будівництва.

Виключним випадком, є обставина, коли проектна документація на об`єкт будівництва відсутня чи об`єкт їй не відповідає, тоді віднесення такого об`єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності належить до компетенції органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України за змістом статей 6, 7 Закону № 3038-VI здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації.

Частиною третьою статті 41 Закону № 3038-VI та частиною другою статті 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю віднесено також розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосування санкцій за ці правопорушення.

Визначення категорії складності об`єкта будівництва за відсутності проектної документації, у якій би було зазначено відповідну категорію, не віднесено до компетенції жодного іншого державного органу».

28. Тобто, за загальним правилом, встановленим приписами статті 32 Закону № 3038-VI повноваження з віднесення об`єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності належать проектній організації і замовнику будівництва, а у разі коли проектна документація на об`єкт будівництва відсутня чи об`єкт їй не відповідає, віднесення такого об`єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності належить до компетенції органу державного архітектурно-будівельного контролю.

29. Враховуючи зазначені вище висновки Верховного Суду, а також те що здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів ССЗ відноситься до компетенції центральних органів місцевої влади, а об`єкт «Реконструкція нежитлового приміщення під багатоквартирний житловий будинок з добудовою та надбудовою з нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Тернопільській, 42 в м. Львові» за встановленими у справі обставинами відноситься саме до об`єктів ССЗ, колегія суддів констатує, що в силу приписів статей 6, 7 Закону № 3038-IV державний архітектурно-будівельний контроль повинен здійснюватися центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

30. Касаційна скарга відповідача не містить доводів у чому полягає помилка судів при застосуванні частини восьмої статті 32 Закону № 3038-VI та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а зводиться лише до мотивів переустановлення фактичних обставин у справі, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

31. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

32. Враховуючи те, що правовий висновок Верховного Суду з питань, що є спірними у справі, вже сформовано, касаційне провадження відкрите у цій справі з підстави визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України слід закрити.

З огляду на викладене, керуючись статтями 343, 339 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №380/7505/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Ірокс» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про визнання протиправними та скасування припису, яке було відкрито з підстав, встановлених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

Н.В. Коваленко

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду