Справа № 565/1047/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 рокуСправа № 565/1047/23 пров. № А/857/16729/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Вараський відділ державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та заяву про забезпечення позову, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 липня 2023 року (суддя Малков В.В., м.Вараш), -

ВСТАНОВИВ :

21.06.2023 (здано на пошту; а.с.51) ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Центр) в якому просив скасувати постанову відповідача від 14.04.2023 №67 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною 2 статті 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) відносно позивача (далі Постанова).

Крім того, 29.06.2023 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження від 17.05.2023 №71793368 до закінчення розгляду судом провадження у справі та набрання рішення законної сили (далі - Заява).

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 червня 2023 року позовну заяву та Заяву залишено без руху (далі Ухвала суду).

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 липня 2023 року позовну заяву та Заяву повернуто позивачеві (далі Ухвала).

Не погодившись із постановленою ухвалою її оскаржив позивач, який із покликанням на порушенням норм процесуального права, просить скасувати останню Ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі вказує, що суд безпідставно дійшов висновку, що представником позивача не обґрунтовано поважність підстав пропущення строку звернення до адміністративного суду. Тому висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі є безпідставними.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких обґрунтованих доводів про поважність причин, які позбавили позивача можливості вчасно звернутись в суд з відповідним позовом, у заяві не наведено.

Такі висновки суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з не правильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 18.05.2023 позивач дізнався про накладення арешту на його грошові кошти на банківському рахунку на підставі постанови про арешт коштів боржника від 17.05.2023, винесеної старшим державним виконавцем Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі ВДВС) у виконавчому провадженні №71793368, на підставі виконавчого документу Постанови.

Далі, 25.05.2023 адвокат позивача направив до Центру адвокатський запит щодо надання відповідних документів, а саме Постанову, протокол вчинення адміністративного правопорушення, а також матеріали адміністративної справи, на підставі яких позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

02.06.2023 Центром за допомогою засобів поштового зв`язку Укрпошти було відправлено відповідь на вищезгаданий адвокатський запит. Дана відповідь містила копію протоколу про адміністративне правопорушення від 10.04.2023 №67, витяг із наказу начальника Центру про організацію службової діяльності у Центрі та підлеглих відділах від 26.12.2022 №236-АГД, копію автобіографії позивача та скрін шоти повідомлень з месенджеру Viber, проте Постанови надано не було, оскільки як стверджував Центр, один примірник відправлено позивачу, а інший ВДВС.

16.06.2023 адвокат позивача направила до ВДВС адвокатський запит із проханням надати копії документів, а саме: оскаржувану Постанову та постанову про відкриття виконавчого провадження №71793368

19.06.2023 на електронну адресу адвоката позивача надійшла відповідь від ВДВС, у якій було надано копії оскаржуваної Постанови та постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2023 №71793368 (далі - Постанова-2).

21.06.2023 позовна заява подана адвокатом позивача та зареєстрована судом 29.06.2023.

Окрім цього, 29.06.2023 судом було зареєстровано Заяву.

Ухвалою суду позовну заяву та Заяву залишено без руху, оскільки про існування оскаржуваної Постанови позивач дізнався 18.05.2023 та надано позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду мотивованої заяви про поновлення строку звернення до суду.

13.07.2023 на виконання вимог ухвали представник позивача подала до суду заяву, відповідно до якої зазначила, строк для подачі адміністративного суду було пропущено не з вини позивача, Постанову було отримано представником позивача 19.06.2023, відповідно кінцева дата для подачі адміністративного позову до суду є 29.06.2023.

Проте, Ухвалою позовну заяву та Заяву було повернуто позивачу, оскільки будь-яких обґрунтованих доводів про поважність причин, які позбавили позивача можливості вчасно (протягом 10 днів з дня, коли йому стало відомо про порушення відповідачем його прав) звернутись в суд з відповідним позовом, у заяві не наведено.

Частиною першою статті 5 КАС визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частинами першої, другою статті 171 КАС, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

За визначенням частини шостої статті 161 КАС у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На виконання частини першої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За приписами пункту 1, пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Строк звернення до адміністративного суду, наслідки пропущення строків звернення до суду, обчислення процесуальних строків, поновлення та продовження процесуальних строків урегульовано положеннями статтями 118-123 КАС.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 статті 122 КАС).

В силу приписів частини другої статті 286 КАС позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Слід зазначити, що пропуск строку, передбаченого статтею 286 КАС, не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 340/1019/19).

Враховуючи, що для звернення до суду у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено десять днів з дня ухвалення відповідного рішення, але зважаючи на те, що спірна постанова не була отримана позивачем в день її винесення, для вирішення питання щодо дотримання строку звернення до суду з цим позовом необхідно з`ясувати дату її отримання позивачем.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у розумінні статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналіз зазначеної норми дає підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку, що перебіг строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення розпочинається або з дня наступного за днем її винесення або з дня наступного за днем набрання такою постановою законної сили.

Враховуючи, що для звернення до суду у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено десять днів з дня ухвалення відповідного рішення, але зважаючи на те, що спірна постанова не була отримана позивачем в день її винесення, для вирішення питання щодо дотримання строку звернення до суду з цим позовом необхідно з`ясувати дату її отримання позивачем.

Відповідно до статті 281 КУпАП при розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються:

1) дата і місце засідання;

2) найменування і склад органу, який розглядає справу;

3) зміст справи, що розглядається;

4) відомості про явку осіб, які беруть участь у справі;

5) пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду;

6) документи і речові докази, досліджені при розгляді справи;

7) відомості про оголошення прийнятої постанови і роз`яснення порядку та строків її оскарження.

Протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Порядок оголошення постанови по справі про адміністративне правопорушення і вручення копії передбачено частинами 1-3 статті 285 КУпАП, відповідно до яких постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

З аналізу наведених норм слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має бути повідомлена про складення стосовно неї постанови.

Апеляційний суд зазначає, що статтями 281, 285 КУпАП встановлено імперативний обов`язок уповноваженого органу, яким у даній справі є Центр, оголосити постанову по справі про адміністративне правопорушення і вручити її копію у передбачений законом строк.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання обов`язку Центру щодо вручення копії постанови позивачу.

Оцінюючи доводи апелянта про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд апеляційної інстанції вказує, 18.05.2023 дата, коли позивач дізнався про існування Постанови, проте станом на цю дату позивачем не було отримано дану Постанову, відповідно йому не було відомо про порушення відповідачем його прав, оскільки він не мав можливості ознайомитись зі змістом цієї Постанови, як наслідок визначити чи порушені його права такою Постановою.

Варто звернути увагу на те, що саме з наданих позивачем заяв встановлюється, що представник позивача 25.05.2023 просила видати Постанову по адміністративній справі, проте таку не було надано, далі 16.06.2023 представник позивача зверталась до ВДВС із проханням надати копії оскаржуваної постанови, та у відповідь представнику позивача була надана копія Постанови 19.06.2023. Тобто, фактично позивач мав змогу ознайомитись із змістом оскаржуваної постанови в цей день.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки позивачем пропущено процесуальний строк звернення з даним позовом до суду з поважних причин, то висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви є передчасними. При прийнятті Ухвали, суд першої інстанції на вказані обставини не зважив, а відтак прийшов до передчасного висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу.

Варто зазначити, що статтею 150 КАС передбачено підстави забезпечення позову.

Стаття 152 КАС регламентує вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову.

Статтею 167 КАС закріплено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до частини другої статті 167 КАС якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Оскільки, разом із позовною заявою суд першої інстанції повернув позивачу Заяву, яку по суті не розглянув, тому оскаржувану ухвалу суду слід скасувати повністю, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, під час якого така Заява має віднайти своє процесуальне вирішення.

Відповідно до статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 липня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
В. С. Затолочний