Справа № 200/4585/23
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року Справа№200/4585/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просила:

- визнати протиправними дії відповідача оформлені рішенням від 11.07.2023 №40 щодо не нарахування до стажу періоду роботи, що визначає право на грошову допомогу з 07.08.1981 по 13.03.1984, з 27.03.1984 по 08.09.1986, з 09.09.1986 по 22.02.1991, з 10.05.1991 по 18.12.1997, та періоду роботи у подвійному розмірі з 10.04.1991 по 25.10.1996;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій, передбачену пунктом 7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії врахувавши стаж роботи у період з 10.04.1991 по 25.10.1996 у подвійному розмірі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 15.07.2023 вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач довічної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.08.2003 №1058-IV.

За результатами розгляду заяви позивача від 06.07.2023 про перерахунок пенсії відповідач прийняв рішення №40 від 11.07.2023, яким відмовив у перерахунку пенсії і у призначенні грошової допомоги.

Відповідно до рішення відповідач не зарахував до страхового стажу позивача період роботи, що визначає право на виплату грошової допомоги з 07.08.1981 по 13.03.1984, з 27.03.1984 по 08.09.1986, з 09.09.1986 по 22.02.1991, з 10.05.1991 по 18.12.1997, та період роботи у подвійному розмірі з 10.04.1991 по 25.10.1996.

Свої дії відповідач вмотивував посиланням на статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XІІ та пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, вказуючи на відсутність документів про період перебування у відпустках без збереження заробітної плати та довідок про характер виконуваних робіт.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти вимог, викладених в позовній заяві, заперечує в повному обсязі, виходячи з наступного.

06.07.2023 позивач звернувся до ПФУ із заявою про перерахунок пенсії (Допризначення у зв`язку з наданням додаткових документів: призначення допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 та зарахування періоду роботи з 10.04.1991 по 25.10.1996 у подвійному розмірі).

11.07.2023 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії № 40.

Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191.

Для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону № 1058 грошової допомоги при виході на пенсію по Закону № 1058 особа має дотриматись таких вимог: - станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону № 1788; - пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її, право на зазначену грошову допомогу втратили); - станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на зазначених вище посадах.

Відповідно до статті 60 Закону № 1788 робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

До стажу роботи ОСОБА_1 не зараховано: період, що визначає право на виплату грошової допомоги з 07.08.1981 по 13.03.1984, з 27.03.1984 по 08.09.1986, з 09.09.1986 по 22.02.1991, з 10.05.1991 по 18.12.1997, через відсутність документів про періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати; період роботи у подвійному розмірі з 10.04.1991 по 25.10.1996, оскільки відсутні документи про характер виконуваних робіт відповідно до статті 60 Закону № 1788.

За результатами розгляду наданих документів встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 44 роки 03 місяці 15 днів, стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення», складає 25 років 03 місяці 13 днів.

Таким чином, у позивача відсутній необхідний стаж роботи (30 років) на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів «е» «ж» статті 55 Закону № 1788. З огляду на наведене, 11.07.2023 року Головним управлінням прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій №40.

Відповідач просить у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Дію воєнного стану продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023.

02.03.2022 Рада суддів України опублікувала Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану року. Судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

З 15.07.2023 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-VI.

06.07.2023 позивач звернувся до ПФУ з заявою про перерахунок пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №40 від 11.07.2023 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії до надання уточнюючих довідок, у зв`язку з відсутністю правових підстав.

З рішення вбачається, що страховий стаж позивача складає 44 роки 03 місяців 15 днів, стаж який дає право на призначення пенсії за вислугу рокі відповідно пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 25 років 03 місяців 13 днів.

До стажу позивача не зараховано період, що визначає право на виплату допомоги період з 07.08.1981 по 13.03.1984, з 27.03.1984 по 08.09.1986, з 09.09.1986 по 22.02.1991, з 10.05.1991 по 18.12.1997, так як відсутні документи про періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати, згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону України; період роботи у подвійному розмірі з 10.04.1991 по 25.10.1996, так як відсутні довідки про характер виконуваних робіт, відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058- IV).

Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону № 1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; наявність відповідного страхового стажу, зокрема, 30 років для жінок; не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону № 1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Верховний Суд у постанові від 02.03.2020 № 175/4084/16-а(2-а/175/86/16) за змістом наведених норм законодавства доходить до висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з: 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах; 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії. Водночас, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, як помилково вважали суди попередніх інстанцій, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Слід зазначити і про те, що законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Верховний Суд у постанові від 02.03.2020 № 175/4084/16-а(2-а/175/86/16) зазначає, що отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Як встановлено судом, за рішенням пенсійного органу позивачу 15.07.2023 призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV, з урахуванням положень пункту «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відомості з трудової книжки позивача НОМЕР_2 , яка була надана ним до ПФУ разом із заявою про призначення пенсії, внесенні в законному порядку не визнанні відповідачем недостовірними та відповідач не піддає їх сумніву.

Також, позивачем на підтвердженні стажу надані довідки №22 від 30.06.202, №23 від 30.06.2023, №33/25-1285 від 03.07.2023, які надавались також відповідачу при зверненні за призначенням пенсії та якими уповноважені на те органи підтвердили відомості трудової книжки НОМЕР_2 щодо пільгового стажу та визначили період знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати.

За таких обставин, посилання відповідача на статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ і пункт 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 09.07.2003 р. № 1058-ІУ, є недоречними, а відмова у виплаті грошової допомоги та не зарахування пільгового стажу - незаконними.

На підставі п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, проте вирішуючи питання по суті звернення позивача відповідач не вчинив жодних дій в межах наявних повноважень спрямованих на отримання потрібних йому документів.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати (пункти 6, 7 Порядку №1191).

Отже, Порядком №1191 визначено право осіб, яким призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV, на отримання грошової допомоги за умови дотримання встановлених пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону умов, що в свою чергу спростовує доводи відповідача про відсутність підстав для призначення грошової допомоги.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач підпадає під дію пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV та має право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності підстав для не призначення позивачу грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Щодо не зарахування відповідачем до стажу роботи позивача періоду роботи у подвійному розмірі з 10.04.1991 по 25.10.1996 у зв`язку з відсутністю довідки про характер виконуваних робіт, відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 60 Закону України №1788 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Довідками виданими Комунальним некомерційним підприємством Маріупольської міської ради «Маріупольське територіальне медичне об`єднання здоров`я дитини та жінки» від 30.06.2023 №22, №23 встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Дитячій лікарні м. Маріуполя з 10.04.1991 по 02.05.1994 на посаді сестри медичної палатної ІІ-го інфекційного відділення; з 03.05.1994 по 30.06.1995 на посаді сестри медичної неврологічного відділення для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки; з 01.07.1995 по 31.08.1995 на посаді сестри медичної психоневрологічного відділення; з 01.09.1995 по 25.10.1996 Міська лікарня №3 м. Маріуполя на посаді сестри медичної палатної неврологічного відділення для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки. Підставою для видачі довідко є трудова книжка позивача.

Комунальне некомерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольське територіальне медичне об`єднання здоров`я дитини та жінки» як лікарняний заклад призначений, в тому числі, для надання психіатричної допомоги і в розумінні ст. 60 Закону України №1788 та є закладом з надання психіатричної допомоги.

Отже, не зарахування ПФУ до стажу позивача у подвійному розмірі періоду роботи з 10.04.1991 по 25.10.1996 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправним.

Щодо позовних вимог відносно визнання протиправними дій відповідача, оформлених рішенням від 11.07.2023 №40, суд наголошує, що позивачем не зазначено та не обґрунтовано, які протиправні дії вчинені відносно нього відповідачем окрім прийняття рішення, яке є самостійним предметом оскарження. Відтак належним та достатнім способом захисту прав позивача в цій частині суд вважає визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.07.2023 року №40 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій, передбачену пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та здійснити перерахунок пенсії врахувавши стаж роботи у період з 10.04.1991 по 25.10.1996 у подвійному розмірі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.07.2023 №40 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій, передбачену пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , врахувавши стаж роботи у період з 10.04.1991 по 25.10.1996 у подвійному розмірі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш