Справа № 340/4494/22
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/4494/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В., розглянув у порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Управління Держпраці у Кіровоградській області (; адреса: вул. Дворцова, 24, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006)

про визнання протиправною та скасування постанови.

ФОП ОСОБА_2 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 30 серпня 2022 року № 1315/11/11/РРО//ТД-ФС, якою до нього було застосовано штраф в розмірі 195 000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) грн 00 коп.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою від 30 серпня 2022 року № 1315/11/11/РРО//ТД-ФС на нього було накладено штраф за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (допущено до роботи кухаря без відповідного наказу про прийняття на роботу) в розмірі 195000 грн. Однак, позивач вважає, що під час винесення постанови відповідачем були порушені норми процесуального права, а саме неналежним чином повідомлено про розгляд справи щодо притягнення позивача до адміністративно-господарської відповідальності. Крім того, позивач зазначає, що господарську діяльність за вказаною адресою він не здійснював. Натомість перевірене торгове приміщення винаймається та використовується його братом ОСОБА_3 , який також зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року відкрито провадження у відповідній адміністративній справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач позовних вимог не визнав та у відзиві на позовну заяву повідомив, що на підставі акту Головного управління ДПС у Кіровоградській області про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_4 встановлений факт використання позивачем найманої праці без укладення з працівниками трудового договору. За таких умов, зважаючи на те, що позивачем повторно допущене вказане порушення, на позивача спірною постановою накладений штраф у розмірі 195000 грн. Штраф було добровільно сплачено у розмірі 50%, чим визнано факт порушення. Таким чином, прийнята позивачем постанова прийнята на підставі та у спосіб визначений чинним законодавством України.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався, однак надав додаткові пояснення та письмові докази у справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

09 серпня 2022 року на підставі наказу № 761-к від 04.08.2022 року Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці - кіоска « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами проведеної фактичної перевірки Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області складено Акт № 1315/11/11/РРО/ від 04 серпня 2022 року фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки , порядку здійснення розрахункових операцій , ведення касових операцій , обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів свідоцтв (далі також Акт перевірки).

В акті перевірки, серед іншого, зазначено, що у кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 навпроти «АТБ») кухар ОСОБА_5 допущена до роботи без укладення з нею трудового договору.

Керуючись вказаним актом перевірки, відповідач дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_2 , допустивши до роботи ОСОБА_5 без укладення з нею трудового договору, порушив вимоги статті 24 Кодексу законів про працю України та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про подання повідомлення ДФС та її територіальним органом про прийняття працівника на роботу».

За наведених обставин Управлінням Держпраці у Кіровоградській області винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення 1315/11/11/РРО/ від 30.08.2022 року, яким на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 195000 грн.

Викладені обставини передували зверненню позивача до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

- порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - дев`ятим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України (частини 3 статті 265 КЗпП України).

Згідно з частиною 4 статті 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 265 Кодексу законів про працю України та частини дев`ятої статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.2013 №509 затвердив Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Відповідно до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту).

Штрафи можуть бути накладені, серед іншого, на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з пунктом 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Як видно з матеріалів справи, відповідач при винесенні спірного рішення керувався виключно відомостями, що містяться у вищезазначеному акті перевірки податкового органу.

Воднораз, Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 року у справі № 822/1037/18, адміністративне провадження № К/9901/63642/18 вказав « 3а таких обставин суд касаційної інстанції приходить до висновку, що відомості, викладені в акті перевірки, підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи управлінням Держпраці [...] Це свідчить, що викладені в акті перевірки відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю, а підлягають перевірці».

У контексті спірних правовідносин суд зазначає, що позивач заперечує факт здійснення господарської діяльності у перевіреному податковим органом кіоску «Донер Хаус» (м. Кропивницький, вул.Пашутинська навпроти «АТБ»).

Відповідач відомостей, які б це спростовували, не надав.

Так само, у Єдиному держвному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, означена адреса не вказана як місце здійснення позивачем господарської діяльності.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які засвідчили б здійснення позивачем господарської діяльності (торгівлі) у кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (м. Кропивницький, вул.Пашутинська навпроти «АТБ»)- розрахункові документи (чеки), місце встановлення реєстратора розрахункових операцій тощо.

Натомість позивач вказує, що в означеному кіоску господарську діяльність здійснює його брат ОСОБА_6 . На підтвердження викладеного позивач надав суду витяг з ЄДРЮОФОП про реєстрацію його брата як фізичної особи-підприємця, а також договір суборенди торгівельного приміщення №12а від 01 вересня 2021 року, умовами якого передбачене строкове користування ФОП ОСОБА_7 як орендарем торговельним приміщенням на території торговельного ряду по АДРЕСА_2 (навпроти магазину «АТБ-Маркет»).

За таких умов постанова Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення не можна вважатися обгрунтованою та такою, що прийнята ідповідачем з урахуванням всіх обставин, що мають значення для справ.

Викладене обумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог та про визнання протиправною і скасування постанови від 30 серпня 2022 року № 1315/11/11/РРО//ТД-ФС, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 195 000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) грн 00 коп.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Сторона позивача заявляє, що витрати позивача на отримання професійної правничої допомоги склали 9500 грн.

Так, на підставі договору про надання правничої допомоги від 19 вересня 2022 року, сума витрат на професійну правничу допомогу, позивачем сплачена адвокату Ботнаренку І.Ю. згідно квитанції до прибуткового касового ордеру у сумі 9500,00 грн.

Відповідач пояснень щодо необгрунтованості та неспівмірності заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Разом із тим, позивачем не наданий і детальний опис виконаних робіт у рамках означеного договору про надання правової допомоги.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

Так, за змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Поряд з цим, частинами п`ятою, шостою статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, стаття 134 КАС України забезпечує право особи на правову допомогу, та, разом з тим, запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині п`ятій цієї статті. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №200/14113/18-а, що в силу частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (зокрема, пункт 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункт 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01).

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

На переконання суду, заявлені до стягнення витрати позивача на професійну правничу допомогу, не є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), витраченим адвокатом часом, об`ємом наданих послуг, ціною позову та (або) значенню справи для сторін.

Натомість за наведених обставин суд вважає достатнім та співмірним відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Судовий збір за подання позовної заяви 1950,00 грн, сплачений позивачем при поданні адміністративного позову, належить розподілити відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши їх позивачеві з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління Держпраці у Кіровоградській області (; адреса: вул. Дворцова, 24, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області від 30 серпня 2022 року № 1315/11/11/РРО//ТД-ФС, якою до ФОП ОСОБА_8 застосовано штраф в розмірі 195 000,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати в сумі 4950,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Кіровоградській області ()..

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК