Справа № 520/23908/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 листопада 2023 року № 520/23908/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Шийківське" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю '"Шийківське" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з січня по червень 2023 року в сумі 43835,79 грн. на р/р № НОМЕР_1 , код 14099344, МФО 351823 відкритий в Харківському обласному управлінні AT «Ощадбанк», та видати відповідний виконавчий лист.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач перебуває на обліку у позивача та внаслідок невиконання вимог діючого законодавства щодо відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, має заборгованість перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Так, за період з січня по червень 2023 року сума відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій склала 43835,79 грн. та відповідачем не сплачена.

Ухвалою суду від 05.09.2023 року позовну заяву за вищевказаним позовом прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що податковою адресою і місцем розташування виробничих потужностей відповідача є адреса: 63809, Харківська обл., Ізюмський район (Борiвка селищна територіальна громада), с. Шийківка, вул. Миру, будинок 4. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309: територія с. Шийківка Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області була тимчасово окупована вiйськами рф в період з 13.04.2022 р. до 03.10.2022 р., a з 04.10.2022 р. територія Борівської селищної територіальної громади відноситься до території можливих бойових дій. Перебування виробничих потужностей СТОВ «ШИЙКІВСЬКЕ» на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії до цього часу, і які знаходилися в тимчасовій окупації збройними формуваннями російської федерації в період з 13.04.2022 р. до 03.10.2022 р. стало перешкодою в можливості виконання своїх обов`язків з боку СТОВ «ШИЙКІВСЬКЕ» відповідно до строків та порядку, передбачених діючим податковим законодавством України. В той же час, представником відповідача вказано, що виробнича діяльність товариством не здійснюється в повному обсязі в період з 24.02.2022 р. і по сьогодні. При цьому, вказано, що у червні 2023 року відповідач звернувся до ГУ ДПС у Харківській області з заявою про неможливість виконання податкових обов`язків, в якій надало докази неможливості здійснення господарської діяльності, і, як наслідок, неможливості виконання податкових обов`язкiв з боку СТОВ «ШИЙКІВСЬКЕ». Вiдповiдачем були дотримані умови Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затвердженого наказом Мінфіну України від 29.07.2022 р. за № 225, а за результатами розгляду заяви товариства Головним управлінням ДПС У Харківській області прийняте рішення від 19.07.2023 р. №285/20-40-04-05-16 щодо неможливості своєчасного виконання платником податків СТОВ «ШИЙКІВСЬКЕ» свого податкового обов`язку. При цьому, станом на день надання відзиву на позовну заяву СТОВ «ШИЙКІВСЬКЕ» не відновило свою діяльність, і, відповідно, не виконувало умови щодо обов`язку повідомити контролюючий орган про відновлення можливості виконання своїх податкових обов`язків. Окрім того, 14 лютого 2023 року на ХV сесії VIII скликання Харківської обласної ради було прийняте рішення за № 502-VIII «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», яке розміщене на офіційному сайті ради. Також, Борівська селищна вiйськова адміністрація Ізюмського району Харківської області видала розпорядження від 15.08.2023 р. № 193-од «Про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборiв СТОВ «ШИЙКІВСЬКЕ» на 2023 рік», яким встановила для СТОВ «ШИЙКІВСЬКЕ» на 2023 рiк податкові пільги зi сплати місцевих податкiв та/або зборiв за користування земельними дiлянками, що перебувають у консервації або визнані як забрудненi вибухонебезпечними предметами або непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх брудненням вибухонебезпечними предметами. Як висновок, зважаючи на все вищевикладене, з 24 лютого 2022 року відповідач не мав i не має до цього часу об`єктивної можливості сплачувати не тільки податки і збори, але i виконувати свої обов`язки, передбаченi iншим, нiж податкове, законодавством. В той же час, представником відповідача зазначено, що Державна фіскальна служба України у своєму листі від 17.11.2017 р. № 2663/6/99-99-15-02-02-15/ІПК дійшла до висновку, що витрати на відшкодування Пенсiйному фонду витрат на виплату та доставку пенсій особам, яким призначено пенсію на пільгових умовах, відносяться до виплат, пов`язаних з оплатою праці. В свою чергу, з 24 березня 2022 року на території України діє Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2023 р. № 2136-IХ, який діє безпосередньо у період дії воєнного стану, та втрачає чинність з дня припинення або скасування воєнного стану. Сьогодні, як зазначено представником відповідача, вiдповiдач об`єктивно не має можливості проводити виплати в строк через бойові дії на території селищної громади, де знаходяться його виробничі потужності. Крім того, представником відповідача наголошено на обставинах того, що органи Пенсійного фонду України не дотримуються приписів Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, a визначають суми відшкодування на підставі місячних розрахунків, як то розрахунки на кожен мiсяць, що є виключною ініціативою територіальних управлінь Пенсійного фонду України та жодним нормативним актом не визначено, а відтак не може визнаватися законними.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Спеціальними законами, які визначають принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - "Закон № 1058-IV") та Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, відповідно до пункту "а" цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Пунктами "б" та "з" зазначеної статті Закону визначено, що до цих категорій також належать: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - "Закон № 400/97-ВР") платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР, об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Збір на обов`язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 3 Закону № 400/97-ВР).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 6.1 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15) в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України - 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Підприємства, відповідно до підпункту 6.8 пункту 6 Інструкції 21-1, щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З огляду на викладені норми Законів та Інструкції, суд приходить до висновку, що відповідач, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

Як вбачається з матеріалів справи, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Шийківське" перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

На обліку в територіальному органі Пенсійного фонду України перебувають особи, які отримують пенсію за віком на пільгових умовах п. б - з статті 13 Закону № 1788-XII, тобто за Списком №2, як колишні працівники відповідача.

З наявної в матеріалах справи картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вбачається, що відповідач мав сплатити за період з січня 2023 року по червень 2023 року суму пенсії, яка підлягає відшкодуванню за списком 2 та підлягає сплаті у розмірі 43835,79 грн.

Позивачем складено та направлено на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з січня 2023 року №2300-0603-9/20009 від 10.01.2023 року, з березня 2023 року №2646/9 від 13.03.2023 року, з квітня 2023 року №3866/9 від 06.04.2023 року, з червня 2023 року №2000-0607-8/74591 від 05.06.2023 року, якими повідомлено про необхідність сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком №2.

Як свідчать матеріали справи, вказані повідомлення та розрахунки були направлені засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями доказів направлення.

Представником відповідача у поданому до суду відзиві на позов підтверджено отримання вказаних розрахунків.

При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять та судом самостійно в рамках офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено обставин оскарження зазначених повідомлень та розрахунків відповідачем, а також дій позивача щодо складення вказаних розрахунків або інформації наведеної в останніх, а отже такі розрахунки є діючими та такими, що не суперечать законодавству України.

Станом на час розгляду справи заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список №2) відповідачем не сплачена, внаслідок чого він має заборгованість в розмірі 43835,79 грн.

Стосовно доводів та посилань представника відповідача, викладених у відзиві на позов, щодо неможливості виконання податкових зобов`язань та інших зобов`язань, визначених нормами іншого законодавства, суд зазначає наступне.

Зазначені доводи представника відповідача є обґрунтованим доказом відсутності у відповідача можливості виконання податкових зобов`язань, що в свою чергу підлягає до врахування під час розгляду справи, що пов`язані із конанням обов`язків товариства визначених нормами Податкового кодексу України.

Натомість, спірні у даній справі правовідносини та обов`язок відповідача щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій виникли на підставі норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» і Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, а не Податкового кодексу України.

Відтак, зазначені доводи представника відповідача не можуть слугувати підставами для відмови у задоволенні позовних вимог позивача у даній справі.

Згідно статті 23 Закону № 1058-ІV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м-н Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Шийківське" (вул. Миру, буд. 4, с. Шийківка, Борівський район, Харківська область, 63809) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю '"Шийківське" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з січня по червень 2023 року в сумі 43835 (сорок три тисячі вісімсот тридцять п`ять) грн. 79 коп. на р/р № НОМЕР_1 , код 14099344, МФО 351823 відкритий в Харківському обласному управлінні AT «Ощадбанк».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.