Справа № 320/1810/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2023 року Справа № 320/1810/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛИС-АВТО-ТРАНС» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛИС-АВТО-ТРАНС» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
До Київського окружного адміністративного суду звернулось ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛИС-АВТО-ТРАНС» із позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.09.2022:
02.02.2023, ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
03.05.2023, рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/1810/23 вирішено:
"Адміністративний позов ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛИС-АВТО-ТРАНС» задовольнити.
В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 23 травня 2023 р., сторонам по справі доставлено до електронного кабінету 23.05.2023.
Також, представник просить суд провести судове засідання по справі №320/1810/23 щодо розгляду вказаної заяви в режимі відеоконференції з використанням програми EasyCon.
07.11.2023, ухвалою суду призначено отриману заяву до розгляду в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням програми EasyCon на 20.11.2023 об 11:00 год.
Ухвала суду надіслана сторонам належним чином.

В судове засідання сторони не з`явились.

Представник позивача подав до суду із проханням розглянути заяву у письмовому провадженні без участі представника позивача.

Таким чином, суд вважає можливим розглянути заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі у письмовому провадженні.

Вирішуючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення за рахунок відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати (частина перша).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя).

Згідно з частинами 1 та 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За змістом статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Як вбачається з пункту 1 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, суд звертає увагу, що стаття 134 Кодексу адміністративного судочинства України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 134 цього Кодексу щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа №810/4749/15) зазначив, що з аналізу положень ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 22.12.2018 у справі №826/856/18 та від 30.09.2020 у справі №360/3764/18 при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Крім того, у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії, заява №34884/97, п.30).

У пункті 269 рішення у цій справі суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Судом встановлено, що між позивачем ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЛИС-АВТО-ТРАНС» та адвокатом Скрипчуком Микитою Євгеновичем (далі - Адвокат) був укладений Договір про надання правової допомоги № 1412/22 від 14 грудня 2022 року (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору Адвокат взяв на себе зобов`язання з представництва інтересів та захисту прав ПП "ЛИС-АВТО-ТРАНС" під час розгляду у Київському окружному адміністративному суді справи за позовом Клієнта до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від « 14» вересня 2022 року №4 за формою «Р» щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 65 825, 00 гривень, з яких за податковими зобов`язаннями - 52 660, 00 грн., за штрафними санкціями - 13 165, 00 грн. та податкового повідомлення-рішення від « 14 вересня 2022 року №4 за формою «В1» щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку в розмірі 157 136, 00 грн. та штрафні санкції в розмірі 39 284, 00 грн.

За п. 2.3 Договору Адвокат надає Клієнту наступні види правової допомоги щодо предмета даного Договору: а) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; б) складання заяв, скарг, адвокатських запитів, процесуальних та інших документів правового характеру в інтересах Клієнта; в) здійснює представництво інтересів Клієнта в суді, в поліції, в правоохоронних органах, в органах прокуратури, в органах державної виконавчої служби, в усіх державних органах та органах місцевого самоврядування, а також перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п. 3.2 Договору Клієнт зобов`язаний своєчасно оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати необхідні для виконання даного Договору, відповідно до розділу 5 Договору.

Пунктом 4.1 Договору було визначено, що Порядок оплати і вартість послуг Виконавця є фіксованим та складає 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Оплата за надані послуги має бути здійснена Клієнтом впродовж 30 днів після набрання законної сили рішенням суду (п. 4.2 Договору).

На підтвердження надання послуг сторони можуть укладати акт приймання-передачі наданих послуг, закінчення розгляду справи в суді першої інстанції (п. 4.3 Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Представник позивача вказує, що в межах даного Договору Адвокатом були надані наступні правничі послуги по даній справі: збір необхідної інформації та доказів; формування правової позиції щодо захисту інтересів Клієнта; підготування необхідних документів, в тому числі позовні заяви, адвокатські запити, клопотання, довідки, скарги та інші процесуальні документи; представництво інтересів Клієнту в Господарському суді міста Києва або будь-якому іншому суді.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 05.05.2023 позивачу надано правничі послуги на суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Згідно акту слідує надання та виконання Адвокатом наступних послуг:

1. 28.12.2022 - написання позовної заяви в інтересах ПП "ЛИС АВТО ТРАНС" до Київського окружного адміністративного суду;

2. 27.02.2023 - підготовка та написання відповіді на відзив ГУ ДПС України в м. Києві у справі №320/1810/23;

3. 27.02.2023, 13.03.2023, 20.03.2023, 03.05.2023 - участь у судових засіданнях.

Акт приймання-передачі підписаний сторонами та скріплений печатками.

Остаточний розрахунок згідно тверджень представника за надання правничих послуг по Договору буде проведений Позивачем впродовж 30 днів після набрання законної сили рішенням суду (п. 4.2 Договору).

Відповідно, представник позивача факт витрат на професійну правничу допомогу підтверджує: Договором про надання правової допомоги №1412/22 від 14.12.2022 року; актом приймання-передачі наданих послуг від 05.05.2023 року; свідоцтвом про право зайняття адвокатською діяльністю №3726 від 08.06.2018 року; ордером адвоката Скрипчука М.Є.

Зазначені документи надані до матеріалів справи та досліджені судом.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п. 268, 269).

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що заявлені позивачем до відшкодування 50 000,00 грн. витрат на професійну правову (правничу) допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Також, суд зазначає, що заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) за обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), та згідно наданого акту виконаних послуг не вбачається скільки часу витрачено адвокатом для виконання покладених на нього умов Договору.

Суд відмічає, що зазначення представником позивача про те, що в межах даного Договору Адвокатом були надані правничі послуги по даній справі у вигляді збору необхідної інформації та доказів; формування правової позиції щодо захисту інтересів Клієнта; підготування необхідних документів, в тому числі позовні заяви, адвокатські запити, клопотання, довідки, скарги та інші процесуальні документи, не відповідають наданим та отриманим послугами згідно акту приймання-передачі останніх від 05.05.2023 за виключенням п. 1 написання позовної заяви. Позивачем не конкретизовано що входить до інших процесуальних документів, та зазначення представництва інтересів Клієнту в Господарському суді міста Києва або будь-якому іншому суді не є належним підтвердженням виконання Договору в даній справі в межах її розгляду Київським окружним адміністративним судом.

Щодо забезпечення участі у судових засіданнях суд зазначає, що 27.02.2023 в підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, подавав клопотання з проханням відкласти слухання справи для надання часу щодо написання відповіді на відзив відповідача, у зв`язку з чим, судом на місці було ухвалено про відкладення підготовчого судового засідання на 13 березня 2023 року о 09:15 год. В решті судових засіданнях 13.03.2023, 20.03.2023, 03.05.2023 представник позивача був присутній.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню, враховуючи дискреційні повноваження суду щодо суддівського розсуду на предмет розподілу судових витрат згідно згаданої вище позиції Верховного Суду, та за відсутності заяви відповідача, за наданими доказами ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України, що відповідно виключає обґрунтованість та посилання позивача на необхідності обов`язкової позиції відповідача щодо співмірності розміру витрат по справі.

Таким чином, з урахуванням досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, не відповідають критерію обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, останні підлягають зменшенню до 20 000,00 грн. та відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 132, 134, 143, 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Заяву ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛИС-АВТО-ТРАНС» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути на користь ТПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛИС-АВТО-ТРАНС» (, вул. Голосіївська, буд. 7/1, офіс, 161, м. Київ, 03039) витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.