Справа № 161/17558/23
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/297/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Самсонюк Ю.Л.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського капрала поліції Наумука Олександра Ігоровича, про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

10.10.2023 до суду надійшов вищевказаний позов.

В обґрунтування підстав позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що постановою серії ЕАТ №7846760 від 01.10.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Вказав, що 01.10.2023 він, рухаючись разом із пасажирами на авто по трасі АД Р-14 Луцьк-Ківерці-Маневичі-Любешів-Дольськ, був зупинений інспектором поліції ОСОБА_2 , який повідомив, що його зупинено на підставі порушення правил дорожнього руху, а саме не виконав вимогу д.з.2.2. Поліцейський Наумук О.1. на своєму власному телефону надав для ознайомлення відео, як доказ правопорушення. Пояснив, що на відео було видно, що авто зупинилося перед дорожнім знаком 2.2. «СТОП», і продовжило рух далі та не було видно стоп лінію. Крім того, стверджує, що він неодноразово заявляв клопотання про перенесення розгляду справи за його місцем проживання, а саме у м. Луцьк, проте поліцейський ОСОБА_3 відмовив у задоволені даного клопотання. Наступне його клопотання про бажання скористатись правовою допомогою адвоката або правозахисника також було відхилено, а також було відмовлено в клопотанні про ознайомлення з відео матеріалами з реєстратора нагрудної камери поліцейського.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а тому просить суд її скасувати.

13.10.2023ухвалою Луцького міськрайонного суду позовну заяву прийнято судом та відкрито провадження у справі.

03.11.2023 до суду надійшов відзив представника відповідача, відповідно до змісту якого остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що на відеозаписі відеореєстратора патрульного зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме позивач не виконав вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.12 «Стоп -лінія» та дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». 3 даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом HONDA M-NV д.н.з. НОМЕР_1 під`їжджаючи до перехрестя не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», та не доїжджаючи до стоп-лінії повернув направо. Також даним відеозаписом зафіксовано, що позивач повертаючи на право на перехресті, здійснив поворот направо, не зупинившись безпосередньо перед стоп-лінією. Твердження позивача про те, що він здійснив зупинку згідно вимоги ПДР є помилковим, оскільки згідно вищезазначених норм ПДР він повинен був зупинитися на вимогу знаку 2.2 безпосередньо перед розміткою. 1.12, а не перед знаком, для того, щоб впевнитись в безпеці дорожнього руху при повороті направо на перехресті. Таким чином, оскільки було виявлено правопорушення вчинене ОСОБА_1 - було застосовано превентивні заходи передбачені ст. 32, 35 ЗУ «Про Національну поліцію», такі як зупинення транспортного засобу та перевірка документів водія згідно п.2.4 ПДР, з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу. Встановивши особу порушника, було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, заслухано усні пояснення, роз`яснено порушнику його права та обов`язки, відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Окрім того пояснила, що інспектором поліції дотримано усі необхідні вимоги чинних норм законодавства, а оскаржувана постанова є правомірною.

10.11.2023 позивач подав відповідь на відзив, який обґрунтував тим, що всі його клопотання поліцейським Наумуком О.І. були відхилені, чим грубо порушено

вимоги ст.ст.278, 279, та 280 КУпАП, а також його право на захист, яке

закріплено як ст. 268 КУпАП, так і ст. 59, 63 Конституції України.

Позивач в судовому засідання позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 205, ст. 262 КАС України, у зв`язку з тим, що неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а тому суд вирішує розгляд справи здійснювати на підставі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що 01.10.2023 року о 08 год 53 хв при здійснені патрулювання, поліцейським роти з обслуговування міста Ковель УП у Волинській області ДПП Наумуком О.І. було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій транспортного засобу HONDA M-NV д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 не виконав вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.12 «Стоп -лінія» та дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а саме здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п. 8.4 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.11).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, в тому числі у випадку порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил зупинки.

Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі ПДР) відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. В п.1.3., п.1.4., п. 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством в п.8.1. ПДР - встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до Додатку 1 ПІДР передбачені дорожні знаки пріоритету, зокрема знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. Згідно пп. 34.1 ПДР горизонтальна розмітка має таке значення, зокрема: 1.12 (стоп-лінія) позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Відповідно до п. 7.2.12 Національного стандарту України «Розмітка дорожня» затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 27.12.20 10 року за № 590 розмітку за номером 1.12 (стоп-лінія) застосовують перед перехрестями за наявності дорожнього знаку за номером 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» згідно з ДСТУ 4100, в місцях, де рух регулюється світлофором згідно з ДСТУ 4092, та перед залізничними переїздами. Стоп-лінія повинна бути нанесена на місці зупинки ДТЗ.

Згідно п. 16.3 ПДР у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно зі ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови. Копію постанови позивач отримав на місці розгляду справи під підпис.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначені положення містяться і в п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», які вказують, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, працівники поліції з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення можуть застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Застосування таких, порядок зберігання, видачі, приймання, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, чітко регламентовано даною Інструкцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності дії чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 14.03.2018 у справі №760/2846/17, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Згідно з постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 у справі № 537/2088/17 правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана.

Окрім того, відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення адміністративного правопорушення та правомірність оскаржуваного рішення.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення водієм ОСОБА_1 дій, які стали підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. ст.122 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено жодних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 статті 122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень відповідає вимогами чинного законодавства.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського капрала поліції Наумука Олександра Ігоровича, про скасування постанови.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 5, 19,77, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського капрала поліції Наумука Олександра Ігоровича, про скасування постанови -- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.11.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк