Справа № 120/444/23
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2023 р. Справа № 120/444/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрація Державної прикордонної служби України про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - Адміністрація, відповідач) про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у листопаді 2022 року звернувся до відповідача із заявою, в якій, у зв`язку із звільненням з військової служби, просив підготувати та надіслати до територіального органу Пенсійного фонду України клопотання про призначення йому пенсії за вислугу років.

Позивач зазначає, що станом на 19 лютого 2018 року, на дату виключення зі списку особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальна вислуга років позивача складає 27 років 07 місяців 25 днів, відтак, на думку позивача, він має право на призначення пенсії за вислугу років.

Листом Держприкордонслужби від 25 листопада 2022 року №11/П-10758-16545 позивачу відмовлено в задоволенні заяви, у зв`язку з тим, що відсутні підстави для прийняття від нього заяви про призначення пенсії за вислугу років та надання доручення Харківському прикордонному загону про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років на умовах, встановлених статтею 12 Закону № 2262, та їх надсилання до відповідного органу Пенсійного фонду України, оскільки, на думку відповідача, вислуга років позивача на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 20 років 06 місяців 20 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленим пунктом «а» статті 12 Закону № 2262.

Позивач не погоджуючись з відмовою відповідача, вважаючи її протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Також, даною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позову, вказуючи на те, що у Адміністрації Держприкордонслужби відсутні правові підстави для оформлення та надсилання до ГУ ПФУ у Вінницькій області необхідних документів для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, оскільки позивач не набув право на пенсійне забезпечення згідно із Законом № 2262, враховуючи те, що до стажу для призначення пенсії за вислугу років зараховується вислуга в календарному обчисленні, а не у пільговому.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом. Так, відповідач вказує, що момент виникнення права військовослужбовців на призначення пенсії за вислугу років у часі прямо установлено нормою Закону України, а саме статтею 50 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до якої особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом пенсії призначаються - з наступного дня після звільнення їх зі служби. З наступного дня після звільнення - 20.02.2018 року пенсія позивачу за вислугу років не призначалась та не виплачувалась. Тобто, саме з 20 лютого 2018 року позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення, як він вважає, його права на пенсію.

Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу, зокрема на посаді заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування (П-003442) у Харківському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.02.2018 № 62-ос (по особовому складу) позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у запас Збройних Сил України відповідно до підпункту "е" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (через службову невідповідність) з 19.02.2018 року. Зазначено, що остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 19 лютого 2018 року.

Вислуга років позивача станом на день звільнення (19.02.2018) становить: календарна - 20 років 06 місяців 20 днів, пільгова - 07 років 01 місяць 05 днів. Загальна 27 років 07 місяців 25 днів.

В листопаді 2022 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо підготовки та надсилання до територіального органу Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії за вислугу років на підставі ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Листом від 25.11.2022 за № №11/П-10758-16545 відповідач повідомив, що у позивача відсутня необхідна вислуга років для призначення цього виду пенсії, а саме 23 роки 06 місяців і більше у календарному обчисленні. Крім того, відповідач зазначив, що станом на 19.02.2018 календарна вислуга років позивача становить 20 років 06 місяців 20 днів.

Позивач, вважаючи вказану відмову протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд керується наступними мотивами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( далі Закон №2262-ХІІ).

Пунктом «в» статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Відповідно до положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, зокрема, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

В свою чергу, відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок №393).

Відповідно до підпункту «в» пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: на льотній роботі в авіації (за винятком видів авіації, зазначених у підпункті "б" цього пункту) - на умовах, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби України;

До вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України (підпункт «в» пункту 3 Порядку № 393).

Верховний Суд у постановах від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі №295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі №750/10827/16-а викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас, в подальшому Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021р. у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (постанова від 14.04.2021р. у справі №480/4241/18) підтримала правову позицію, викладену у постанові від 03.03.2021р. у справі 805/3923/18-а, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-XII календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 та з метою забезпечення єдності та сталості судової практики відступила від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018р. у справі №161/4876/17, від 15.08.2019р. у справі №281/459/17, від 27.03.2020р. у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

При цьому, судом критично оцінюються та не приймає до уваги доводи відповідача щодо неможливості застосування до спірних правовідносин постанови Верховного Суду від 03.03.2021р. у справі 805/3923/18-а, оскільки така стосується застосування п. "а" статті 12 Закону №2262 у співвідношенні до постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 в попередній редакції.

Суд вважає такі доводи необгрунтованими, оскільки відповідач посилається на зміни в постанову КМУ від 17 липня 1992 року №393, які були внесені постановою КМУ №119 від 16.02.2022 року, тобто набагато пізніше, ніж дата, станом на яку відповідачем обчислено вислугу років позивача ( 19.02.2018 року - дата звільнення з військової служби ).

Відтак, суд вважає правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 03.03.2021р. у справі 805/3923/18-а, ревалентною до правовідносин, що виникли між сторонами в цій справі.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи наказом начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19.02.2018 № 62-ос (по особовому складу) позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у запас Збройних Сил України відповідно до підпункту "е" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (через службову невідповідність). Зазначено, що остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 19 лютого 2018 року.

Вислуга років позивача станом на день звільнення (19.02.2018) становить: календарна - 20 років 06 місяців 20 днів, пільгова - 07 років 01 місяць 05 днів. Загальна 27 років 07 місяців 25 днів.

Відтак, вислуга років позивача, з урахуванням часу служби, що підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 23 календарних роки та 6 місяців, а тому суд вважає, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з п. 2 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року № 10-1) заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Відповідно до вказаного Порядку уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.

Уповноважений орган (структурний підрозділ) надає допомогу особі в одержанні необхідних для призначення пенсії документів.

Уразі якщо підготовлено не всі необхідні документи для призначення пенсії, то подаються наявні, а документи, яких не вистачає, подаються додатково.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженим органом (структурним підрозділом) до органу, що призначає пенсію, мають бути завірені цим уповноваженим органом (структурним підрозділом) або органом, в якому особа проходила військову службу (службу), в установленому порядку.

Враховуючи те, що позивач проходив службу в Державній прикордонній службі України, саме Адміністрація Державної прикордонної служби України зобов`язана надати до територіального органу Пенсійного фонду України подання з усіма необхідними документами для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Відтак відмова Адміністрації Державної прикордонної служби України у підготовці та наданні до органу Пенсійного фонду України подання разом з усіма необхідними документами для призначення позивачу пенсії за вислугу років є протиправною.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області клопотання про призначення позивачу пенсії за вислугою років, то суд зазначає таке.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Як встановлено судом, згідно з довідкою від 10.01.2023 №521- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання позивача АДРЕСА_1 .

В даному ж випадку, враховуючи те, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у підготовці та наданні та органу Пенсійного фонду України подання про призначення пенсії та всіх необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років, а тому належним способом для відновлення порушених прав та інтересів позивача буде зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подання про призначення пенсії ОСОБА_1 , разом з усіма необхідними документами, для призначення пенсії за вислугу років, оскільки, на думку суду, такий спосіб захисту порушеного права позивача буде ефективним в розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо доводів відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення з цим позовом, суд зазначає, таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

В свою чергу п. 2 розділу І Порядку подання та оформлення документів визначено, що заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Уповноваженим органом (структурним підрозділом) заява про призначення пенсії з необхідними документами до органу, що призначає пенсію, може надсилатись поштою.

Отже, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення. Тобто чинним законодавством не встановлено часові межі для звернення осіб за призначенням пенсії відповідно до Закону №2262.

Крім того,щодо доводів відповідача, що момент виникнення права військовослужбовців на призначення пенсії за вислугу років в часі прямо установлено нормою ст. 50 Закону №2262, суд зауважує таке.

Статтею 50 Закону №2262 визначено строки призначення пенсій відповідно до цього Закону, зокрема п. "б" установлено, що пенсії призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.

В свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону України пнсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

З огляду на викладене, а також те, що пенсія позивачу ще не призначалась суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду з цим позовом, в зв"язку з їх необгрунтованістю, в тому числі і посилання на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 31.01.2021 в справі №240/12017/19, оскільки такі є неревалентними до правовідносин в цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані докази, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову відповідно до вищенаведених мотивів.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд не встановив факту понесення позивачем витрат зі сплати судового збору, адже від його сплати позивача звільнено в силу Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України у підготовці та наданні до територіального органу Пенсійного фонду України подання разом з усіма необхідними документами для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подання разом з усіма необхідними документами для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601, )

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна