Справа № 240/9639/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Житомир справа №240/9639/21

категорія 112010102

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати неправомірною відмову Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі щодо проведення йому перерахунку розміру страхових виплат за період з 01.01.2016 по 31.12.2020 у розмірі 55 % втрати ступеня працездатності;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі в подальшому нараховувати йому страхові виплати у розмірі 55 % втрати ступеня працездатності;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі здійснити йому відповідне донарахування страхових виплат та виплатити суму заборгованості за період з 01.01.2016 по 31.12.2020.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі всупереч правових норм ч. 2 ст. 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" відмовив йому у здійсненні перерахунку щомісячних страхових виплат у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати одного штатного працівника за видом економічної діяльності "Лісове господарство та лісозаготівлі" по Житомирській області протягом 2006-2020 років.

Ухвалою суду від 16.07.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог щодо:

- визнання неправомірною відмову Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку розміру страхових виплат за період з 01.01.2016 по 31.10.2020 у розмірі 55 % втрати ступеня працездатності;

- зобов`язання Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі здійснити донарахування страхових виплат та виплатити ОСОБА_1 суму заборгованості за період з 01.01.2016 по 31.10.2020 - було повернуто позивачу у зв`язку з пропуском процесуального строку на звернення до суду.

Крім того, 16.07.2021 судом було прийнято ухвалу, якою відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №240/9639/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог щодо:

- визнання неправомірною відмову Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку розміру страхових виплат за період з 01.11.2020 по 31.12.2020 у розмірі 55 % втрати ступеня працездатності;

- зобов`язання Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі в подальшому нараховувати страхові виплати у розмірі 55% втрати ступеня працездатності ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі здійснити донарахування страхових виплат та виплатити ОСОБА_1 суму заборгованості за період з 01.11.2016 по 31.12.2020.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Житомирського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області подало до суду відзив на позовну заяву (вх.№45075/21 від 11.08.2021), в якому заперечував проти заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Аргументуючи свою позицію Житомирське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області зазначило, що Житомирське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області зазначило, що діяльність Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі припинено, а Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Житомирського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області є його правонаступником.

По суті заявлених позовних вимог Житомирське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області пояснило, що 02 листопада 2001 року Житомирське державне лісогосподарське підприємство за актом приймання-передачі особових справ потерпілих на виробництві №304 передало до ВД ФССНВ у м. Житомирі відповідні документи згідно Інструкції №10. Серед вказаних особових справ була й особова справа ОСОБА_1 , в якій містився акт ф.Н-1 про нещасний випадок на виробництві, довідка про розмір втраченого заробітку станом на 01.04.2001 на суму 105,08 грн та довідка про ступінь втрати професійної працездатності 55 %. Зазначило, що на сьогоднішній день щомісячна сума страхових виплат ОСОБА_1 складає 2564,94 грн при 55 % втрати працездатності. Крім того, позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація згідно постанови від 17.03.2003 №1078. В свою чергу, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" перерахування сум щомісячних страхових виплат проводиться у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики (а саме Державного комітету статистики України). Відповідач зауважив, що таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, який затверджується Постановою Кабінету міністрів України та доводиться до робочих органів фонду. Згідно цього коефіцієнту проводиться масовий перерахунок для всіх потерпілих від нещасних випадків та професійних захворювань, з урахуванням зростання по всіх галузях, а не по окремо взятій галузі народного господарства. З огляду на зазначене, Житомирське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області вказало, що надана позивачем довідка Головного управління статистики у Житомирській області не є підставою для перерахунку його щомісячних страхових виплат, а тому просило відмовити йому у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_1 подав до суду заперечення на відповідь на відзив (вх.№49454/21 від 03.09.2021), в яких вказав, що у Законі України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" відсутнє посилання на те, що органами ФССНВ проводиться масовий перерахунок для всіх потерпілих від нещасних випадків та професійних захворювань, з урахуванням зростання по всіх галузях, а не окремо взятій галузі. Натомість, є пряма норма, обов`язкова до виконання, яка говорить про те, що перерахунок щомісячних страхових виплат повинен бути проведений у випадку зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики.

Крім того, разом із заперечення ОСОБА_1 подав до суду клопотання, в якому просив замінити вибулого відповідача на його правонаступника.

Ухвалою суду від 20.11.2023 замінено вибулого відповідача Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі на Житомирське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, а також замінено Житомирське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, яке також було припинено як юридична особа, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Відповідно до положень ст.ст. 257, 262 КАС України суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи з інвалідністю І групи внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №533225 (а.с.8).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №084874, ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 становить 55 % (а.с.9).

У зв`язку з встановленням ОСОБА_1 групи інвалідності внаслідок трудового каліцтва, він з 2001 року був взятий на облік в Управлінні виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі, як отримувач щомісячних страхових виплат.

З інформації, зазначеної у листі Житомирського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області від 01.02.2021 №15.1-04-104, вбачається, що розмір щомісячних страхових виплат, які виплачувались ОСОБА_1 , становив: з 01.01.2016 по 28.02.2017 - 913,33 грн, з 01.03.2017 по 31.12.2017 - 1128,88 грн, з 01.01.2018 по 28.02.2018 - 1833,93 грн, з 01.03.2018 по 28.02.2019 - 2200,72 грн, з 01.03.2019 по 28.02.2020 - 2310,75 грн, з 01.03.2020 по 31.01.2021 - 2564,94 грн. Крім того, в період з січня 2016 року по грудень 2017 року позивачу на виконання вимог постанови КМУ від 17.07.2003 №1078 виплачувалась індексація щомісячних страхових виплат (а.с.13-14).

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідь на звернення позивача Головне управління статистики у Житомирській області надало позивачу довідки від 05.02.2021 №12-07/Л-2-21/2 (а.с.10) від 06.02.2020 №12-07/Л-3-20/3 (а.с.11) про розмір середньомісячної заробітної плати за видом економічної діяльності "Лісове господарство та лісозаготівлі" протягом 2006-2019 років.

В подальшому, ОСОБА_1 звернуся до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі із заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок щомісячних страхових виплат з урахуванням розмірів середньомісячної заробітної плати за видом економічної діяльності "Лісове господарство та лісозаготівлі" протягом 2006-2019 років, зазначених в довідках Головного управління статистики у Житомирській області від 05.02.2021 №12-07/Л-2-21/2 від 06.02.2020 №12-07/Л-3-20/3 (а.с.15).

У відповідь на зазначену заяву, Житомирське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, як правонаступник Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі, надіслало ОСОБА_1 листа від 26.02.2021 №15.1-04-189, в якому вказало, що згідно із статтею 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" перерахування сум щомісячних страхових виплат проводиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Таке перерахування провадиться з 01 березня наступного року. Перерахунок проводиться відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України в доводиться постановою до робочих органів Фонду. В контексті зазначеного, Житомирське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області повідомило ОСОБА_1 , що з 01.03.2017, з 01.03.2018, з 01.03.2019 та з 01.03.2020 на виконання постанов КМУ від 16.03.2017 №145, від 27.12.2017 №1053, від 20.02.2019 №160, від 01.04.2020 №219 йому проводились перерахунки щомісячних страхових виплат з урахуванням коефіцієнтів перерахування, затверджених цими постановами. Крім того, у листі відповідач вказав, що п. 11 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зупинено з 01 січня 2015 року до стабілізації фінансово-економічного становища держави перерахунок сум щомісячних страхових виплат, який проводиться з 01 березня наступного року у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати в галузях національно економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики (а.с.16).

Вважаючи, що вказаним листом від 26.02.2021 №15.1-04-189 Житомирське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області протиправно відмовило йому у здійснення перерахунку щомісячних страхових виплат з урахуванням розмірів середньомісячної заробітної плати за видом економічної діяльності "Лісове господарство та лісозаготівлі", зазначених в довідках Головного управління статистики у Житомирській області від 05.02.2021 №12-07/Л-2-21/2 від 06.02.2020 №12-07/Л-3-20/3, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На момент призначення позивачу страхових виплат у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок трудового каліцтва, правова основа, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві були врегульовані Законом України від 23.09.1999 №1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон №1105-XIV).

Відповідно до статті 3 Закону №1105-XIV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу страхових виплат) держава гарантує усім застрахованим громадянам забезпечення прав у страхуванні від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Згідно з пунктом "в" частини 1 статті 21 Закону №1105-XIV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу страхових виплат) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, зокрема: щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону №1105-XIV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу страхових виплат) страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно з частиною 2 цієї статті зазначені грошові суми складаються, зокрема із: страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата).

Питання перерахунку розміру страхових виплат було врегульовано статтею 29 Закону №1105-XIV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу страхових виплат).

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону №1105-XIV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу страхових виплат) перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться у разі: 1) зміни ступеня втрати професійної працездатності; 2) зміни складу сім`ї померлого; 3) підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством.

В свою чергу, частиною 2 статті 29 Закону №1105-XIV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу страхових виплат) було передбачено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Отже, буквальне тлумачення норми статті 29 Закону №1105-XIV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу страхових виплат) дає підстави для висновку, що законодавцем було визначено дві самостійні і незалежні підстави для здійснення перерахунку сум щомісячних страхових виплат, а саме: 1) у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством; 2) у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки.

В подальшому Законом України від 28 грудня 2014 року №77-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року, Закон №1105-XIV було викладено у новій редакції. Після прийняття Закону №77-VIII, Закон №1105-XIV змінив назву із Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" на Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до частини статті 36 Закону України №1105-XIV (в редакції від 25.10.2020, яка діяла на момент спірних правовідносин) страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно з пунктом 1 частини 7 статті 36 Закону України №1105-XIV (в редакції від 25.10.2020, яка діяла на момент спірних правовідносин) страхові виплати складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України №1105-XIV (в редакції від 25.10.2020, яка діяла на момент спірних правовідносин) сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

В свою чергу, після прийняття Закону України від 28 грудня 2014 року №77-VIII та викладення в новій редакції Закону №1105-XIV, питання перерахування страхових виплат регулює стаття 37 Закону №1105-XIV.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України №1105-XIV (в редакції від 25.10.2020, яка діяла на момент спірних правовідносин) перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться в разі: 1) зміни ступеня втрати професійної працездатності; 2) зміни складу сім`ї померлого.

Водночас, частина 2 статті 37 Закону України №1105-XIV (в редакції від 25.10.2020, яка діяла на момент спірних правовідносин) передбачає, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Підпунктом 15 п. 26 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV, зокрема, до пункту 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення», який викладено в такій редакції: « У 2018-2020 роках перерахування сум щомісячних страхових виплат проводиться з 1 березня, за умови зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати (за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики), відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України. При проведенні перерахування з 1 березня 2018 року встановити новий розмір щомісячної страхової виплати потерпілим від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, у яких розмір такої виплати менший за розмір мінімальної заробітної плати у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності, на рівні розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2017 року, з урахуванням ступеня втрати працездатності. Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає».

Отже, з вищевказаного вбачається, що при здійсненні перерахування сум щомісячних страхових виплат потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, та членам їх сімей з 01 березня поточного року застосуванню підлягають не лише положення частини 2 статті 37 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV, які містять загальні норми щодо випадків, коли таке перерахування здійснюється, але й пункту 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV, який визначає умови, за яких перерахування сум щомісячних страхових виплат потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, та членам їх сімей має відбуватися у 2018-2020 роках, зокрема, зростання середньої заробітної плати за даними органу статистики та затверджений Кабінетом Міністрів України розмір коефіцієнту перерахування.

Суд звертає увагу на те, що наведені норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку, положення пункту 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України ««Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV неконституційними не визнавалися.

Таким чином, з 11.10.2017 набули чинності норми права, які тимчасово - на період з 2018 року по 2020 рік, змінили підхід до визначення коефіцієнту для перерахування сум щомісячних страхових виплат.

На виконання вимог статті 37 та пункту 10 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Кабінет Міністрів України приймав постанови: від 27 грудня 2017 року №1053, від 20 лютого 2019 року №160, від 01 квітня 2020 року №219, якими затверджував коефіцієнт перерахування сум щомісячних страхових виплат потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, та членам їх сімей, на 2018-2020 роки.

Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 (далі - Порядок №11).

Відповідно до розділу VI "Перерахування розміру щомісячних страхових виплат відповідно до частини другої статті 37 Закону" Порядку №11 щомісячні страхові виплати підлягають перерахуванню на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

Коефіцієнт перерахунку відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеного відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Перерахування розміру щомісячної страхової виплати проводиться шляхом множення розміру щомісячної страхової виплати, яку отримує потерпілий (особа, яка має право на виплати) станом на 01 число місяця, в якому проводиться перерахунок, на коефіцієнт, затверджений Кабінетом Міністрів України.

Отже, виходячи з встановленого законодавцем у Законі України №1105-XIV режиму правового регулювання спірних правовідносин, до 31 грудня 2014 року підставами перерахунку щомісячних страхових виплат, окрім зміни ступеня втрати професійної працездатності та зміни складу сім`ї померлого, були також:

1) підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 29 Закону);

2) зростанням у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики (ч. 2 ст. 29 Закону).

Тоді як з 01 січня 2015 року підставою для перерахунку сум щомісячних страхових виплат, окрім зміни ступеня втрати професійної працездатності та зміни складу сім`ї померлого, є лише зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати (ч. 2 ст. 37 Закону).

Під час розгляду справи судом встановлено, що звертаючись до Житомирського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області із заявою про перерахунок щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 просив перерахувати йому такі виплати у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати у галузі національної економіки "Лісове господарство та лісозаготівлі", а не у зв`язку із зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати в цілому в Україні, як це визначено ст. 37 Закону №1105-XIV (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Крім того, довідки Головного управління статистики у Житомирській області від 05.02.2021 №12-07/Л-2-21/2 від 06.02.2020 №12-07/Л-3-20/3, на підставі яких позивач просив здійснити йому перерахунок щомісячної страхової виплати містять інформацію про розміри середньомісячної заробітної плати за видом економічної діяльності "Лісове господарство та лісозаготівлі" у Житомирській області, тобто інформацію про середню заробітну плату у конкретній галузі економіки та у конкретному регіоні. Водночас, підвищення середньої заробітної плати у певній галузі економіки та у певному регіоні не є згідно із статтею 37 Закону №1105-XIV підставою для перерахунку страхових виплат.

Вказане свідчить на користь висновку, що позивач звертаючись до відповідача просив здійснити йому перерахунок щомісячної страхової виплати із підстави, не передбаченої чиною на момент такого звернення редакцією статті 37 Закону №1105-XIV. Чинна на момент спірних правовідносин редакція статті 37 Закону №1105-XIV визначала в якості підстави для перерахунку щомісячних страхових виплат - зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати в Україні, а не зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у певній галузі національної економіки певного регіону.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що відмовляючи ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячних страхових виплат на підставі довідок Головного управління статистики у Житомирській області від 05.02.2021 №12-07/Л-2-21/2 від 06.02.2020 №12-07/Л-3-20/3 у зв`язку із підвищенням середньомісячної заробітної плати за видом економічної діяльності "Лісове господарство та лісозаготівлі" у Житомирській області, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, оскільки такої підстави для перерахунку ст. 37 Закону №1105-XIV (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) не передбачала.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись статями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003; ) про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович