Справа № 120/7191/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2023 р. Справа № 120/7191/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків та Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків та Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8728307/34009446 від 01.05.2023 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складений ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що рішенням Комісії Південного міжрегіонального управління ДПС №8728307/34009446 від 01.05.2023 відмовлено у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023.

На думку позивача, вказане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем фактично здійснено подвійне декларування. Разом з письмовими поясненнями по розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023 позивачем надано всі документи, які підтверджують правомірність та реальність здійснення ним господарських операцій. Крім цього, підстави відмови відповідачів відрізняються між собою та не відповідають дійсності, у зв`язку з чим, звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 29.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.06.2023 представником Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП подано відзив на позовну заяву, у якому останній вказує на законність та обґрунтованість прийнятого комісією регіонального рівня рішення та просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Разом із відзивом представник просив суд розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

13.06.2023 представником ДПС України подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечив щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема вказав, що за результатом розгляду наданих платником документів Комісії Південного міжрегіонального управління ДПС прийнято рішення №8728307/34009446 від 01.05.2023 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Враховуючи вищевикладене, представник вважає, що відмовляючи в реєстрації податкової накладної, податковий орган діяв на підставі, та в спосіб, що передбачений чинним законодавством.

14.06.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він вказує, що надані ТОВ «ПК «Зоря Поділля» документи в повному обсязі підтверджують реальність та фактичні обставини здійснення операцій поставки позивачем цукру на користь ТОВ «Цукор Запоріжжя», а також помилковість складення і реєстрації податкової накладної №10030 від 14.03.2023.

Також представником позивача подано заяву щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, у якій представник просить суд стягнути на користь ТОВ «ПК «Зоря Поділля» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою від 21.06.2023 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи.

Між ТОВ «ПК «Зоря Поділля» (Постачальник) та ТОВ «Цукор Запоріжжя» (Покупець) був укладений Договір поставки №Z1.2.1.1.00185 від 26.03.21 (далі Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця, а останній зобов`язався прийняти та оплатити цукор білий кристалічний буряковий (Товар). Ціна, кількість Товару, що поставляється, його категорія та фасування вказуються у видаткових накладних.

Згідно п.3.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 01.03.2023) оплата за товар здійснюється на умовах 100% попередньої оплати.

Дата складання Постачальником видаткової накладної є датою відвантаження та переходом права власності на Товар до Покупця (п.3.3. Договору).

14.03.2023 позивачем поставлено на користь ТОВ «Цукор Запоріжжя» цукор кристалічний в кількості 22 тони на суму 629 200,00 грн, в т.ч. ПДВ 104 866,67 грн, що підтверджується видатковою накладною №РН00-145-00396 від 14.03.2023. та товарно-транспортною накладною ОТ-1019438 від 14.03.2023.

У відповідності до п.201.7 ст.201 Податкового Кодексу України та п.18 Порядку №1307, позивачем на суму поставленого 14.03.2023 ТОВ «Цукор Запоріжжя» цукру складено та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну №10219 від 14.03.2023 на суму 629 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 104 866,67 грн.

14.03.2023 ТОВ «Цукор Запоріжжя», після поставки цукру згідно видаткової накладної №РН00-145-00396 від 14.03.2023 сплачено на користь позивача в якості оплати за цукор по Договору 3 146 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 524 333,33 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1168 від 13.03.2023. Вказана оплата проведена ТОВ «Цукор Запоріжжя» 13.03.2023, одержана банком позивача та кошти перераховано на банківський рахунок позивача 14.03.2023.

На суму перевищення поставки, у відповідності до п.201.7 ст.201 ПК України та п.18 Порядку №1307, позивачем складено та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну №10220 від 14.03.2023 на суму 2 516 800,00 грн., в т.ч. ПДВ 419 466,67 грн.

Таким чином, на операцію поставки ТОВ «Цукор Запоріжжя» цукру білого кристалічного 14.03.2023 позивачем складено та зареєстровано в ЄРПН:

- податкові накладні №10129 від 14.03.2023 на суму 629 200,00 грн., в т.ч. ПДВ (на суму поставки по видатковій накладній №РН00-145-00396 від 14.03.2023) та №10220 від 14.03.2023. на суму 2 516 800,00 грн., в т.ч. ПДВ (на суму авансової оплати, що перевищує вартість поставленого цукру по видатковій накладній №РН00-145-00396 від 14.03.2023), всього разом на 3 146 000,00 грн., в т.ч. ПДВ;

- податкову накладну №10030 від 14.03.2023 на суму 3 146 000,00 грн., в т.ч. ПДВ.

Отже, на одну господарську операцію поставки цукру позивачем повторно складено податкову накладну №10030 від 14.03.2023, що призвело до подвійного декларування податкових зобов`язань з ПДВ на суму 3 146 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 524 333,33 грн.

З метою уникнення подвійного оподаткування, позивачем складений та направлений на реєстрацію в ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023.

Відповідно до квитанцій №1 документ доставлено до ДПС України, документ збережено, реєстрація зупинена.

30.03.2023 реєстрацію РК №90005 в ЄРПН податковим органом зупинено з причини: РК №90005 подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково повідомлено: показник D=10.6588%, Р=11067426,46. Податковим органом запропоновано надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання п. 4, 9 Порядку №520 позивачем подано до контролюючого органу Повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено від 07.04.2023 №1 до якого було додано:

- пояснення ТОВ «ПК «Зоря Поділля» щодо помилковості складання та реєстрації податкової накладної від 14.03.2023 №10030; ??

- супровідний лист;

- ??звіти про посівні площі ТОВ «ПІК «Зоря Поділля» в розрізі районів;

- ??звіт про виробництво та реалізацію промислової продукції за 2022 рік (форма 1П-НПП); ??

- договір поставки від 26.03.2023 №Z1.2.1.1.00185;

??видаткові накладні від 14.03.2023 №PH00-145-00396, від 15.03.2023 №PH00-145-00403, №PH00-145-00404, від 17.03.2023 №PH00-145-00417, №PH00-145-00419;

- ??товарно-транспортні накладні від 14.03.2023 №OT-1019438, від 15.03.2023 №ОТ-1019475, від 15.03.2023 №ОT- 1019479, від 17.03.2023 №OT-1019610, №OT-1019591;

- ??виписка по рахунку в АТ «МІБ»;

- ??картки бухгалтерського обліку за березень 2023 року: картка взаєморозрахунків, аналіз рах.361, аналіз рах.6811;

- ??акт звірки взаєморозрахунків.

За результатами розгляду пояснення ТОВ «ПК «Зоря Поділля» Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №8728307/34009446 від 01.05.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням/ частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, однак його скаргу залишено без задоволення, а рішення Комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

На переконання позивача, таке рішення є протиправними та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано всі документи, які підтверджують правомірність та реальність здійснення ним господарських операцій.

Вищевикладені обставини зумовили позивача звернутись до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 року №1165 (набрання чинності відбулось 01.02.2020 року), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).

Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до вимог п. 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку №1165).

Відповідно до п. 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п. 11 Порядку №1165).

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п. 25 Порядку № 1165).

Так, судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023 слугувало те, що платник податку відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

На момент формування квитанції, якою зупинено реєстрацію податкової накладної, Критерії ризиковості здійснення операцій визначені додатком 3 до Порядку №1165.

Зокрема, пункт 8 Критерії передбачає, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

В той же час, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №520).

Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Разом із тим, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та "Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами", затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання/ часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

У даному ж випадку, судом встановлено, що позивачем подано до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, що підтверджується матеріалами справи.

Разом із тим, рішенням №8728307/34009446 від 01.05.2023 позивачу відмовлено в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 року до податкової накладної №10030 від 14.03.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, як свідчить зміст оскаржуваного рішення, підставою для його прийняття слугувало те, що позивачем не надано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Суд зауважує, що позивачем надано контролюючому органу: звіти про посівні площі ТОВ «ПІК «Зоря Поділля» в розрізі районів; звіт про виробництво та реалізацію промислової продукції за 2022 рік (форма 1П-НПП); ??договір поставки від 26.03.2023 №Z1.2.1.1.00185; ??видаткові накладні від 14.03.2023 №PH00-145-00396, від 15.03.2023 №PH00-145-00403, №PH00-145-00404, від 17.03.2023 №PH00-145-00417, №PH00-145-00419; ??товарно-транспортні накладні від 14.03.2023 №OT-1019438, від 15.03.2023 №ОТ-1019475, від 15.03.2023 №ОT- 1019479, від 17.03.2023 №OT-1019610, №OT-1019591; ??виписка по рахунку в АТ «МІБ»; ??картки бухгалтерського обліку за березень 2023 року: картка взаєморозрахунків, аналіз рах.361, аналіз рах.6811; акт звірки взаєморозрахунків, що спростовує вищезазначений висновок.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

У даному випадку, під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішення №8728307/34009446 від 01.05.2023.

У той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що позивач дійсно здійснив подвійне декларування податкових зобов`язань з ПДВ за однією господарською операцією, суд приходить до висновку, що відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023.

Водночас, суд наголошує, що у цій справі не надається оцінка реальності здійснення господарської операції, на підставі якої позивач склав спірні податкові накладні, оскільки це питання має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування рішення Комісії Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8728307/34009446 від 01.05.2023 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023.

Що ж до позовної вимоги в частині зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі розрахунок коригування №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.

Згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

У даному випадку, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію розрахунку коригування №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати розрахунок коригування №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом з`ясовано, що представник позивача як доказ понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу подав до суду документи (копії):

- договір про надання правової допомоги №11/10 від 11.10.2022;

- додаткову угоду від 22.05.2023 до договору про надання правової допомоги №11/10 від 11.10.2022;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ПК «Зоря Поділля» №1057235;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 13.06.2023;

- опис наданих послуг у справі №120/7191/23.

Отже, судом встановлено, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу, пов`язані із юридичним супроводом справи №120/7191/23 підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до додаткової угоди від 22.05.2023 до договору про надання правової допомоги №11/10 від 11.10.2022, сторони погодили, що розмір витрат клієнта на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції складає 15000,00 грн.

При цьому суд звертає увагу на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Так, згідно з частиною 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом із тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом пропорційності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу (документів), витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до частини 5 статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 22.04.2021 року у справі № 460/302/19, відповідно до якого склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Водночас, при вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката, суд звертає увагу на те, що провадження здійснювалося у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справі Est/West Alliance Limited проти України (заява № 19336/04; остаточне рішення 02.06.2014) Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.04.2019 року у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).

Виходячи з принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, враховуючи конкретні обставини справи, ступінь складності справи, суд вважає за доцільне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідачів понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 7500,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8728307/34009446 від 01.05.2023 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складений ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №90005 від 14.03.2023 до податкової накладної №10030 від 14.03.2023.

Стягнути на користь ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Стягнути на користь ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Стягнути на користь ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3750,00 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Стягнути на користь ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3750,00 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» (вул. Заводська, буд. 150, м. Гайсин, Гайсинський район, Вінницька область, );

Відповідач: Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (проспект Шевченка, буд. 15/1, м. Одеса, );

Відповідач: Державна податкова служба України (Львівська Площа, 8, м. Київ, ).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна