Справа № 120/2421/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2023 р. Справа № 120/2421/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: Служби безпеки України до: ОСОБА_1 про: стягнення витрат, пов`язаних з утриманням в Національній академії Служби безпеки України

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд Служба безпеки України подала адміністративний позов до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням в Національній академії Служби безпеки України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що відповідач з 01 серпня 2019 року призначений на посаду курсанта Навчально-наукового інституту контррозвідувальної діяльності, якому присвоєно військове звання «солдат».

04.10.2019 між Відповідачем та Службою безпеки України (в особі ректора НА СБУ) укладений контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів СБУ.

Наказом НА СБУ від 11.10.2022 № 302-ОС/дск контракт з відповідачем розірваний достроково у зв`язку із систематичним невиконанням його умов, а ОСОБА_1 відрахований з навчання.

Позивач вказує, що під час проходження військової служби відповідач відповідно до законодавства забезпечувався грошовим утриманням, харчуванням, обмундируванням, житлом та медичною допомогою.

В разі дострокового розірвання контракту витрати, пов`язані з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі ними відшкодовуються, механізм якого визначається Порядком № 964.

Пунктом 3 Порядку № 964 передбачено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної відпустки та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг та вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до Наказу від 29.12.2022 № 457-ОС/дск загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням Відповідача в академії за весь період навчання складає 457 805,31 грн., яка останнім в добровільному порядку не погашена.

Відтак, з підстав того, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у Національній академії Служби безпеки України, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом про стягнення коштів.

Згідно ч. 3 ст. 171 КАС України, якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

14.03.2023 суд направив запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 .

В подальшому на адресу суду надійшла відповідь, згідно з якою ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 12.04.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

12.05.2023 представник відповідача подала відзив, у якому остання заперечила проти доводів позову. По суті позовних вимог вказала, що отримане відповідачем грошове забезпечення не підлягає відшкодуванню, оскільки грошове забезпечення військовослужбовця не відноситься до витрат, пов`язаних із утриманням курсанта у навчальному закладі, а є видатками у сфері соціального забезпечення військовослужбовця, виплаченими за період військової служби.

Закони України не містять умов щодо можливого зворотнього стягнення (відшкодування) сум грошового забезпечення військовослужбовця, у разі, якщо відповідні виплати нараховані правильно.

Грошове забезпечення військовослужбовця, за своїм змістом, є винагородою за державну службу особливого характеру, тому виплата грошового забезпечення є мінімальною державною гарантією в оплаті праці (професійної діяльності) та гарантією соціального захисту військовослужбовця.

Представник також звертає увагу, що наслідки дострокового розірвання контракту для курсанта встановлені частиною десятою статті 25 Закону №2232-ХІІ та передбачають відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Закон №2232-ХІІ або інші закони, не встановлюють обов`язку відшкодування грошового забезпечення військовослужбовця у разі припинення військової служби. Умови спірного відшкодування установлені Порядком №964 та Наказом №419, які передбачають здійснення відшкодування у розмірі фактичних витрат, пов`язаних із утриманням під час навчання, зокрема, по грошовому забезпеченню.

Відтак, на думку представника, оскільки суми грошового забезпечення військовослужбовця не визначені законом такими, що включаються до витрат, пов`язаних з утриманням військовослужбовця у вищому навчальному закладі, а положення Порядку №964 та Наказу №419 суперечать приписам Закону, який має вищу юридичну силу, то останні не підлягають застосуванню.

Також на думку представника відповідача, у позивача не виникло право на звернення до суду, оскільки в розумінні наданої до матеріалів справи довідки про бесіду у відповідача не розпочався відлік семиденного строку на добровільне відшкодування заявлених у позові коштів, а матеріали справи не містять доказів ознайомлення відповідача з довідкою № 237 від 28.12.2022 витрати на грошове забезпечення ОСОБА_2 , довідкою розрахунку №332 вартості харчування за період навчання в академії за 2019-2022 роки, довідкою від 11.10.2022 №116 щодо відшкодування за речове забезпечення курсанта 4 курсу потік «А» ОСОБА_2 , довідкою 177/22 від 11.10.2022 про витрати на медичне забезпечення ВМС ВМУ СБУ в НА СБУ курсанта Байдака К.С., розрахунком 376 від 11.10.2022 відшкодування комунальних послуг та спожитих енергоносіїв курсантами.

Разом із відзивом представник подала клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін та про витребування доказів.

Ухвалою від 20.11.2023 в задоволені клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою від 20.11.2023 клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін залишено без задоволення.

Враховуючи, що інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, встановив наступне.

Наказом Національної академії Служби безпеки України (далі - НА СБУ) від 25.07.2019 № 485-ос громадянин ОСОБА_1 (далі - Відповідач) прийнятий на військову службу (навчання) до НА СБУ, призначений на посаду курсанта Навчально-наукового інституту контррозвідувальної діяльності, присвоєно військове звання «солдат» з 01 серпня 2019 року: осіб, які зараховані до НА СБУ для здобуття першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю 251 «Державна безпека» (спеціалізація - поглиблене вивчення іноземних мов) та поставлено на усі види забезпечення курсантів (а.с. 12).

04.10.2019 між Відповідачем та Службою безпеки України (далі - Позивач) в особі ректора НА СБУ згідно із розділом II Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих навчальних закладів Служби безпеки України, затвердженим Указом Президента України від 07.11.2001 № 1053, укладений контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів СБУ на увесь час навчання (далі Контракт) (а.с. 13-14).

Наказом НА СБУ від 11.10.2022 № 302-ОС/дск, відповідно до пункту 6 частини першої статті 46 Закону України Про вищу освіту та підпункту и пункту 61 та пункту 62 Положення про проходження військової служби (навчання) курсантами вищих військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) Служби безпеки України, затвердженим Указом Президента України від 09.10.2019 № 739 (далі - Положення № 739), Відповідач відрахований з навчання в НА СБУ у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту курсантом, внаслідок чого контракт з ним розірвано достроково з 11.10.2022 (а.с. 15).

Наказом НА СБУ від 29.12.2022 №457-ОС/дск, відповідно до частини десятої статті 25 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 №964, та Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2007 за №863/14130, солдат ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати у добровільному порядку витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії Служби безпеки України, у розмірі 457 805, 31грн. (а.с. 17).

Відповідно до наказу вказана підстава: довідка витрат на медичне обслуговування ОСОБА_1 від 11.10.2022 №177/22; довідка щодо відшкодування за речове забезпечення курсанта ОСОБА_1 від 11.10.2022 №196; довідка про витрати на грошове забезпечення ОСОБА_1 від 28.12.2022; довідка-розрахунок вартості харчування за період навчання солдата ОСОБА_1 №332; розрахунок відшкодування комунальних послуг та спожитих енергоносіїв від 11.10.2022 №376.

27.01.2023 з Відповідачем проведена бесіда щодо добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням громадянина ОСОБА_1 в Національній академії Служби безпеки України у розмірі 457 805,31 грн. (чотириста п`ятдесят сім тисяч вісімсот п`ять гривень 31 коп.), під час якої його ознайомлено з наказами про відрахування з навчання в НА СБ України від 11.10.2022 № 302-ОС/дск, про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в НА СБ України від 29.12.2022 року № 457-ОС/дск, довідками щодо таких витрат (а.с. 24-25).

В зв`язку з тим, що Відповідач в добровільному порядку кошти не сплатив, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Служби безпеки України у розмірі 457 805,31 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 у справі №810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З врахування позиції Верховного Суду, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до положень частини шостої статті 2 Закону №2232-XII до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (ч. 3 ст. 24 Закону №2232-XII).

Частиною першою статті 25 Закону №2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону №2232-XII порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Положеннями частини п`ятої статті 25 Закону №2232-XII встановлено, що з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини другої статті 23 цього Закону.

Частиною десятою статті 25 Закону №2232-XII визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок №964).

Відповідно до пункту 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних із, зокрема, грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням.

Пунктом 3 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної відпустки та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг та вартості спожитих енергоносіїв.

Пунктом 7 Порядку №964 передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Порядок розрахунку таких витрат встановлюється Порядком розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженим наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.07.2007 за № 863/14130 (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку встановлена методика розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у ВНЗ.

Згідно із підпунктом 2.1 Порядку відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Відповідно до підпункту 2.1.1 Порядку, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту).

Відповідно до підпункту підпункт 2.1.2 Порядку, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Пункт 3 розділу II Положення про продовольче забезпечення в системі Служби безпеки України на мирний час, затвердженого наказом Центрального управління СБУ від 25.06.2018 № 1112 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за №852/32304, у Службі безпеки України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій осіб за нормами харчування здійснюється за рахунок держави у межах встановлених обсягів бюджетних призначень на зазначені цілі. Військовослужбовцям та іншим категоріям осіб харчування видається через їдальні (склади) або замість нього виплачується грошова компенсація у розмірі вартості харчування за нормами.

Відповідно до підпункту 2.1.3 Порядку, витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

Відповідно до підпункту 2.1.4 Порядку, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до підпункту 2.1.6 Порядку, до спожитих курсантом ВВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році).

За обставин цієї справи, відповідно до Наказу НА СБУ від 29.12.2022 № 457-ОС/дск загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням Відповідача в НА СБУ за весь період навчання складає 457 805,31 грн. (чотириста п`ятдесят сім тисяч вісімсот п`ять гривень 31 коп.) (а.с. 17).

Наказом вказана підстава: довідка витрат на медичне обслуговування ОСОБА_1 від 11.10.2022 №177/22; довідка щодо відшкодування за речове забезпечення курсанта ОСОБА_1 від 11.10.2022 №196; довідка про витрати на грошове забезпечення ОСОБА_1 від 28.12.2022; довідка-розрахунок вартості харчування за період навчання солдата ОСОБА_1 №332; розрахунок відшкодування комунальних послуг та спожитих енергоносіїв від 11.10.2022 №376.

Так, розрахунок 376 від 11.10.2022 відшкодування комунальних послуг та спожитих енергоносіїв курсантами виконаний відповідно до Порядку №964, Порядку 534, що зазначено у розрахунку, із зазначенням року, кількості днів, тарифу та суми. (а.с. 23).

Витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв складають 23 033,39 грн. (двадцять три тисячі тридцять три гривні, 39 коп.).

За довідкою 177/22 від 11.10.2022 про витрати на медичне забезпечення ВМС ВМУ СБУ в НА СБУ курсанта ОСОБА_2 за період військової служби (навчання) 01.08.2019-11.10.2022 включена вартість проведення ВЛК у розмірі 1771,19грн та вартість проведення диспансеризації за роки навчання 1098,85грн, що становить 2870,04грн. (а.с. 22).

Відповідно до довідки №116 щодо відшкодування за речове забезпечення курсанта 4 курсу потік А ОСОБА_2 вказане найменування предметів, дата отримання, номер та дата наряду, ціна за одиницю, сума, що становить 6310,46грн., та витрати на лазне пральне забезпечення у розмірі 1742,38 грн, що визначене на підставі постанови КМУ №964, п. 6 наказу 534 п. 2.1.3.2, що зазначено у довідці (а.с. 20-21).

Відповідно до довідки-розрахунку №332 вартість харчування за період навчання 2019-2022 солдата ОСОБА_1 за нормами харчування становить 28511,23грн., а грошова компенсація замість харчування - 11 658,66грн. (а.с. 19).

Помісячно за роки навчання у довідці вартість за нормами вказано: серпень 2019 - 67,58грн, вересень 2019 - 54,51грн, жовтень 2019 - 70,49грн, листопад 2019 - 73,86грн, грудень 2019 - 73,46грн, січень 2020 - 61,61грн, лютий 2020 - 47,39грн, березень 2020 - 73,46грн, квітень 2020 - 71,09грн, травень 2020 - 73,46грн, червень 2020 - 62,16грн, травень 2021 - 66,84грн, червень 2021 - 1687,20 грн, липень 2021 - 1615,06грн, серпень 2021 - 1972,53 грн, вересень 2021 - 1430,14грн, січень 2022 - 1175,89грн, лютий 2022 - 2020,76грн, квітень 2022 - 2300,40грн, травень 2022 - 2511,31грн, червень 2022 - 2488,80грн, липень 2022 - 2722,73грн, серпень 2022 - 2870,60грн, вересень 2022 - 2922,00грн, жовтень 2022 - 1078,00грн.

Щодо грошового забезпечення, то відповідно до Довідки №237 про витрати на грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.08.2019 по 11.10.2022 складає 383 679,15грн із них сума грошового забезпечення - 251 282,73грн, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 86 483, 22 грн, компенсація податку на доходи фізичних осіб 45 913,20 грн.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3 Порядку №964, відшкодовані за утримання курсантів у ВНЗ кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження ВНЗ та витрати на утримання курсантів.

З приводу доводів представника відповідача, що у позивача не виникло право на звернення до суду, оскільки в розумінні наданої до матеріалів справи довідки про бесіду у відповідача не розпочався відлік семиденного строку на добровільне відшкодування заявлених у позові коштів, а матеріали справи не містять доказів ознайомлення відповідача з довідкою, то суд їх відхиляє, з огляду на те, що відповідно до Довідки від 27.01.2023 про бесіду щодо добровільного відшкодування гр. ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Служби безпеки України, сержанту ОСОБА_1 повідомлено, що на день відрахування розмір заборгованості складає 457 805,31грн. (а.с. 24-25).

Кошти необхідно сплатити протягом 7 календарних днів з моменту проведення даної бесіди та ознайомлення його з наказами про відрахування від 11.10.2022 №302-ос/дск та про відшкодування витрат від 29.12.2022 №457/ОС/дск, довідками щодо таких витрат.

У довідці йдеться, що ОСОБА_1 роз`яснено, що у разі несплати вищевказаної заборгованості у встановлений строк, її стягнення буде здійснюватися у судовому порядку.

З даною довідкою ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить власноручний його підпис (а.с. 25).

Також суд зважає на те, що 04.10.2019 між Відповідачем та Службою безпеки України укладений контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів СБУ.

Згідно укладеного Контракту Відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати фактичні витрати, пов`язані із своїм утриманням у Національній академії Служби безпеки України у разі дострокового розірвання контракту у зв`язку, зокрема, з небажанням продовжувати навчання.

Тобто, з власноручно підписаних відповідачем контракту та Довідки від 27.01.2023 він був обізнаний щодо наявності у нього обов`язку із відшкодування витрат за навчання у навчальному закладі.

Стосовно того, що грошове забезпечення військовослужбовця, за своїм змістом, є винагородою за державну службу особливого характеру, тому виплата грошового забезпечення не підлягає стягнення, а відшкодування суми є втручанням у мирне володіння відповідача своїм майном, на чому наполягає представник відповідача, то суд такі доводи відхиляє.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 № 755/10947/17 зазначено, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Так, Верховний Суд постановою від 16.10.2020 по справі №1.380.2019.002683 залишив в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019, яким було задоволено вимоги Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в закладі вищої освіти, серед яких, зокрема, витрати на грошове забезпечення.

У постанові від 13.01.2023 у справі №440/2692/20 Верховний Суд вказав, що грошове забезпечення курсантам вищого навчального закладу (ВНЗ) із специфічними умовами навчання виплачується за місцем проходження служби (навчання) виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом ВНЗ із специфічними умовами навчання.

Тож оскільки саме в кошторисі ВНЗ передбачаються кошти на виплату грошового забезпечення курсантів ВНЗ, то вказане грошове забезпечення належить до категорії витрат на навчання таких курсантів. Суми відшкодування на корить держави можуть визначатись з урахуванням вартості навчання, виплат на утримання особи, яка навчається (наприклад, вартість проживання, їжі та обладнання, наданих особі під час навчання), субсидованої державою стипендії особі, яка навчається.

Верховний Суд у цій постанові від 13.01.2023 у справі №440/2692/20 також зазначив, що стаття 2 Протоколу № 1 до Конвенції захищає та гарантує загальне особисте право особи на освіту. Держави не зобов`язуються організовувати за власний кошт або субсидувати освіту визначеного виду або рівня. Водночас, держава не зобов`язана виключно утримуватись від порушень цього права, а несе й відповідні позитивні зобов`язання, аби забезпечити дотримання права, захищеного статтею 2 Протоколу № 1 до Конвенції. Відповідні обмеження не повинні звужувати згадане право настільки, щоб порушити його сутність і позбавити його ефективності. Такі обмеження мають бути передбачуваними для зацікавленої особи і переслідувати законну мету.

За такого правового підходу ЄСПЛ, який кореспондує усталеній та послідовній практиці Верховного Суду у справах аналогічної категорії, підхід до вирішення спорів щодо відшкодування особами, які навчаються у ВНЗ за рахунок державного бюджету, витрат на їх навчання у зв`язку з невиконанням ними умов договору (контракту) має бути однаковим, інший підхід може призвести до дискримінації (п. 143 постанови від 13.01.2023 у справі №440/2692/20).

Щодо обов`язку особи відшкодувати вартість навчання у разі невиконання умов контракту Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) висловлювався в ряді справ.

У справі "Chitos проти Греції" (рішення від 04 червня 2015 року, заява № 51637/12) ЄСПЛ зазначав: заявник не може правомірно стверджувати, що не знав принципу і обсягу зобов`язання, яке він взяв на себе, обравши кар`єру офіцера і військового лікаря. Однією з головних переваг вступу до армії було безкоштовне навчання. Дійсно, збройні сили беруть на себе вартість усього навчання такої особи, сплачують їй платню і надають соціальне забезпечення як кадровому офіцеру. Натомість від офіцера після отримання диплома вимагається взяти на себе зобов`язання служити у відповідному званні певну кількість років.

ЄСПЛ уважає, що накладене на кадрових офіцерів зобов`язання після завершення навчання нести службу протягом певного строку є невід`ємним від покладеного на них завдання. Обчислення строку дії контрактів офіцерів, які отримали освіту коштом армії, і умови розірвання таких контрактів належать до розсуду держави.

Вимога держави повернути кошти, витрачені на навчання офіцерів і військових медиків, а також на їх забезпечення відповідно до потреб, виправдовують заборону розривати контракт протягом певного строку і встановлення відшкодування витрат, яких зазнала держава протягом років навчання. Зобов`язання військових лікарів, які бажають піти у відставку до завершення контракту, сплатити державі певну суму на відшкодування витрат, понесених на їх навчання, цілком виправдовується перевагами, яких не мають цивільні студенти у сфері медицини, зокрема забезпеченим працевлаштуванням, отриманням платні тощо. Сам принцип відкупу років, які залишається відслужити, не становить порушення принципу пропорційності.

У справі "Lazaridis проти Греції" (рішення від 12 січня 2016 року, заява № 61838/14) заявник (лікар, підполковник армії) подав клопотання про його дострокове відрахування з армії. Генеральний штаб армії зобов`язав заявника виплатити державі відшкодування у сумі 121 321,72 Євро як компенсацію за дострокове звільнення. Заявник оскаржив таке рішення до суду. Суд відхилив його скаргу, у зв`язку із тим, що заявник, отримавши відповідну освіту, зобов`язався відслужити в армії дев`ятнадцять років і вісімнадцять днів, але він прослужив лише чотирнадцять років, два місяці та шість днів. Заявник оскаржив це рішення національного суду.

ЄСПЛ дійшов висновку, що зобов`язання військових лікарів, які бажали залишити армію до закінчення строку виконання обов`язку, відшкодувати державі витрати, понесені на їх навчання, було цілком виправданим з огляду на привілеї, якими вони користувалися порівняно із цивільними студентами-медиками. Особа, яка вступає на навчання до Військової академії, усвідомлює, що аналогом безкоштовної освіти, винагороди та соціальних переваг, якими користується така особа в силу свого військового статусу, є зобов`язання служити в рядах армії протягом визначеного періоду після закінчення навчання.

Обов`язок офіцерів армії нести службу протягом визначеного періоду після завершення їх підготовки відповідає встановленій меті, а тривалість цього періоду визначається на розсуд держав. Саме за допомогою військових установ особи отримують загальну медичну освіту, відповідну спеціалізацію, а також мають можливість займатися приватною медициною в неробочий час. Таким чином, сам принцип викупу решти років служби не порушує принцип пропорційності.

У справі "Yanask проти Туреччини" (рішення від 06 січня 1993 року заява № 14524/89) щодо права на освіту ЄСПЛ зазначив, що гарантування права на освіту не виключає застосування дисциплінарних стягнень; встановлені обмеження у справі заявника щодо права на освіту у військовому інституті не обмежують його право на освіту у цивільних навчальних закладах.

Щодо захисту права власності у рішенні ЄСПЛ вказано, що у заявника виник борг перед державою щодо відшкодування плати за навчання, харчування, проживання у разі невиконання обов`язку стосовно проходження військової служби в армії у встановлений законодавством період. Комісія вважає, що обов`язок здійснити такі відшкодування після відрахування з навчального закладу не порушує права заявника відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Отже, курсанти, які навчаються в вищих навчальних закладах, перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).

Згідно наданих позивачем документів станом на день подання позовної заяви за відповідачем рахується заборгованість по витратам, пов`язаним на його утримання в Національній академії, а належних та допустимих доказів добровільного відшкодування витрат в межах заявлених позовних вимог, до суду не надано.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 457 805,31грн.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів підтверджено, а відповідачем в порушення вимог статті 77 КАС України не спростовано наявність правових підстав для примусового стягнення з останнього заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи викладене, судові витрати позивача - суб`єкта владних повноважень по сплаті судового збору відшкодуванню або примусовому стягненню із відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Служби безпеки України - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Служби безпеки України (одержувач - Національна академія Служби безпеки України, банк - ДКС України, , р/р UА1009341) витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії Служби безпеки України, в розмірі 457 805,31 грн. (чотириста п`ятдесят сім тисяч вісімсот п`ять гривень 31 копійка).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Служба безпеки України (код ЄДРПОУ - 00034074, вул. Володимирська, 33, м. Київ, 01601);

Відповідач: ОСОБА_1 (іден. номер - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна