Справа № 640/18722/22
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року № 640/18722/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Національної енергетичної компанії «Укренерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) про визнання протиправною та скасування постанови НКРЕКП від 04.10.2022 № 1258 «Про накладення штрафу на НЕК «Укренерго» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з передачі електричної енергії».

Верховною Радою України 13.12.2022 прийнято Закон України № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності 15.12.2022.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали даної справи до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді Василенко Г.Ю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, без дослідження всіх матеріалів та доказів, які мають значення для спірних правовідносин, тож підлягає скасуванню.

Представником відповідача подано до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач при прийнятті спірної постанови діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Натомість наголосив, що спірна постанова є законною, прийнятою за результатами перевірки позивача, якою виявлені порушення норм чинного законодавства у сфері надання послуг на ринку електричної енергії, які позивачем не спростовані, а навпаки частково визнані (підтверджені).

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що твердження представника відповідача не відповідають дійсним обставинам справи та не заслуговують на увагу. Також зазначено, що сума недоотриманих коштів по тарифу майже вдвічі перевищує розмір авансових платежів, які були виставлені гарантованим покупцем та перевищують у декілька разів середньоденний залишок на банківському рахунку позивача у серпні, що підтверджує неможливість сплати відповідних авансових платежів. Також зауважив, що першопричиною дефіциту коштів позивача став недостатній рівень тарифів в частині ПСО за 2020-2022 роки.

За спільним клопотання представників сторін та на підставі ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснено судом у письмовому провадженні.

Розглянувши подані представниками сторін документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Постановою НКРЕКП від 23.08.2022 № 1008 призначено проведення позапланової невиїзної перевірки дотримання позивачем вимог законодавства та ліцензійних умов з передачі електричної енергії, за результатами якої складено акт від 08.09.2022 № 267 (далі - Акт).

Відповідно до змісту Акту, під час перевірки виявлено наступні порушення:

- пункту 6 частини третьої статті 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» - щодо обов`язку Ліцензіата укладати договори, які є обов`язковими для провадження діяльності на ринку електричної енергії та виконувати умови цих договорів;

- підпункту 8 пункту 2.3. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 09.11.2017 № 1388 (далі Ліцензійні умови) щодо обов`язку ліцензіата укладати договори, які є обов`язковими для провадження діяльності на ринку електричної енергії та виконувати умови цих договорів;

- підпункту 39 пункту 2.3. Ліцензійних умов щодо обов`язку ліцензіата виконувати функції, пов`язані з покладенням на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу зі збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інших спеціальних обов`язків;

- підпункту 40 пункту 2.3. Ліцензійних умов щодо обов`язку ліцензіата придбавати для забезпечення загальнодоступних інтересів послуги, які надаються йому на обов`язковій основі суб`єктами ринку, визначеними відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», на підставі договору про надання послуг для забезпечення загальнодоступних інтересів, типова форма якого затверджується НКРЕКП;

- пункту 12.2. глави 12 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, яким визначено, що до 14 числа (включно) розрахункового місяця ОСП здійснює повну оплату авансового платежу гарантованому покупцю, розмір якого дорівнює різниці між вартістю придбаної електричної енергії гарантованим покупцем у виробника за «зеленим» тарифом та вартістю реалізованої електричної енергії на РДН, ВДР та за двосторонніми договорами за перші 10 днів розрахункового місяця. До 24 числа (включно) розрахункового місяця ОСП здійснює повну оплату авансового платежу гарантованому покупцю, розмір якого дорівнює різниці між вартістю придбаної електричної енергії гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом та вартістю реалізованої електричної енергії на РДН, ВДР та за двосторонніми договорами за перші 20 днів розрахункового місяця з урахуванням попереднього авансового платежу;

- пункту 2.1. Типового договору, яким встановлено, що вартість та порядок оплати Послуги, визначається відповідно до вимог Порядку № 641, у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом Постачальником послуг.

Позивач подавав відповідачу пояснення до Акту, в яких зазначив, що між Державним підприємством «Гарантований покупець» та НЕК «Укренерго» укладено договір від 26.06.2019 № 0414-09051/52/01 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, який за змістом та формою відповідає Типовому договору, затвердженому постановою № 641, тож позивачем дотримано у своїй діяльності пункту 6 частини третьої статті 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» та підпункт 8 пункту 2.3. Ліцензійних умов № 1388.

Щодо своєчасності здійснення позивачем авансових платежів зазначив, що за січень-лютий 2022 року своєчасно здійснено оплату авансів ДП «Гарантований покупець» за послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. За результатами підписання актів позивач не має заборгованості за січень-березень 2022 року. За квітень-серпень 2022 року позивач не здійснював оплату авансів, оскільки на неспроможність компанії повною мірою розраховуватися за отримані послуги вплинуло значне погіршення платіжної дисципліни учасниками ринку та суттєве зменшення доходів позивача через скорочення обсягів виробництва та споживання електричної енергії. Зниження обсягів передачі разом із зниженням рівня оплати користувачами за фактично надані послуги призвело до суттєвого недоотримання коштів, які були закладені в тариф на послуги з передачі електричної енергії на 2022 рік. Також зазначив, що в умовах скорочення фактичних обсягів передачі електричної енергії позивач змушений нести додаткові витрати, спричинені воєнними діями на території України. Позивач за першої можливості поступово розраховується з ДП «Гарантований покупець». Одночасно наголосив, що як оператор системи передачі зобов`язується виконати рішення НКРЕКП, прийняте за результатами перевірки, в порядку та строки, визначені чинним законодавством, та просить відповідача не застосовувати штрафні санкції до позивача за наслідками виявлення порушень.

При цьому, Державне підприємство «Гарантований покупець» зверталося до позивача з вимогами про оплату авансових платежів та заборгованості по їх несплаті за травень-червень 2022 року (від 23.06.2022, від 24.05.2022)

Також Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулося до НКРЕКП зі скаргою (15.07.2022 № 15/3000) на позивача, у зв`язку з порушенням ним вимог чинного законодавства та несплатою авансових платежів, в якій просив провести перевірку позивача та притягнути до відповідальності за вчинені правопорушення на ринку електричної енергії.

На підставі Акта, у зв`язку з виявленими порушеннями, відповідачем прийнята спірна постанова від 04.10.2022 № 1258 «Про накладення штрафу на НЕК «УКРЕНЕРГО» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з передачі електричної енергії», якою на позивача накладено штраф у розмірі 170 000 грн. за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з передачі електричної енергії.

Вважаючи таку постанову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статей 1-3 Закону України від 22.09.2016 № 1540-VIII «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послу» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, трейдерської діяльності.

Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

За приписами статті 19 Закону України від 22.09.2016 № 1540-VIII регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та суб`єктами, що належать до особливої групи споживачів у розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії», законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Під час здійснення державного контролю Регулятор має право, зокрема, накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки

Суб`єкт, щодо якого здійснювалася перевірка, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкції, передбаченої цим Законом.

Позапланова невиїзна перевірка проводиться виключно у приміщенні Регулятора або його територіального органу.

Підставою для проведення позапланової невиїзної перевірки суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єкта, що належить до особливої групи споживачів, є, окрім іншого, обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері енергетики чи комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, її законних прав та надання документів (копій документів), що підтверджують таке порушення.

Згідно з частиною другою статті 22 Закону України від 22.09.2016 № 1540-VIII за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, Регулятор може застосовувати адміністративні стягнення.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання», «Про енергетичну ефективність».

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що НКРЕКП є органом, уповноваженим здійснювати державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення позапланових невиїзних перевірок; у разі виявлення порушень у діях таких суб`єктів, застосовувати до них за результатом проведених перевірок санкції, у тому числі штрафні, з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.03.2019 у справі № 826/3880/18, від 28.09.2020 у справі № 812/225/17, від 21.04.2021 у справі № 480/2675/20, від 26.05.2021 у справі № 824/266/20-а, від 08.07.2021 у справі № 160/1598/20, від 28 .07.2021 у справах № 380/744/20 та № 280/160/20 та від 13.08.2021 у справі № 280/62/20.

Судом встановлено, що відповідачем з дотриманням наведених норм проведено перевірку позивача, складено Акт та прийнято спірну постанову, оскільки під час перевірки позивача встановлено обставини порушення ним вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, є Закон України від 13.04.2017 № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі Закон № 2019-VIII).

Відповідно до частини першої, другої статті 8 Закону № 2019-VIII господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, розподілу електричної енергії малими системами розподілу, постачання електричної енергії споживачам, зберігання енергії, агрегації, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадяться на ринку електричної енергії, за умови отримання відповідної ліцензії, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, розподілу електричної енергії малими системами розподілу, постачання електричної енергії споживачу, зберігання енергії, агрегації, трейдерської діяльності, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця затверджуються Регулятором.

Статтею 33 Закону № 2019-VIII визначено, що оператор системи передачі зобов`язаний, зокрема, укладати договори, які є обов`язковими для провадження діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови цих договорів.

Відповідно до підпункту 2.2. глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії, затвердженої постановою НКРЕКП від 09.11.2017 № 1388 ліцензована діяльність здійснюється відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

При провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог, зокрема, укладати договори, які є обов`язковими для провадження діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови цих договорів (пункт 8 підпункту 2.3. глави 2 Ліцензійних умов).

Судом встановлено, що відповідно до умов договору від 26.06.2019 № 0414-09051/52/01, укладеного між позивачем та ДП «Гарантований покупець», позивач, зокрема, проводити у повному обсязі оплату вартості послуг.

У свою чергу, згідно з пунктом 12.2. глави 12 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, до 14 числа (включно) розрахункового місяця ОСП здійснює повну оплату авансового платежу гарантованому покупцю, розмір якого дорівнює різниці між вартістю придбаної електричної енергії гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом та вартістю реалізованої електричної енергії на РДН, ВДР та за двосторонніми договорами за перші 10 днів розрахункового місяця.

До 24 числа (включно) розрахункового місяця ОСП здійснює повну оплату авансового платежу гарантованому покупцю, розмір якого дорівнює різниці між вартістю придбаної електричної енергії гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом та вартістю реалізованої електричної енергії на РДН, ВДР та за двосторонніми договорами за перші 20 днів розрахункового місяця з урахуванням попереднього авансового платежу.

Відповідно до статті 77 Закону № 2019-VIII учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема: порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності; недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

У разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії до відповідних учасників ринку можуть застосовуватися санкції у виді: 1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

Регулятор у разі вчинення правопорушення на ринку електричної енергії приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на учасників ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку), беручи до уваги характер, тривалість та серйозність порушення, розмір заподіяної шкоди та розмір потенційного доходу, який міг бути отриманий внаслідок порушення, у таких розмірах, окрім іншого, від 5 тисяч до 100 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку електричної енергії, що підлягає ліцензуванню, зокрема, за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку електричної енергії, що підлягає ліцензуванню; за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Виходячи із зазначеного вище вбачається, що відповідачем, під час перевірки позивача, встановлено обставини порушення останнім вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та ліцензійних умов, що самим позивачем не заперечувалось, а навпаки підтверджувалось.

Одночасно суд зазначає, що реалізація суб`єктом владних повноважень своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до процесуального закону суд уповноважений давати правову оцінку обставинам під час розгляду та вирішення конкретної справи. Тому, у випадку неприйняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення по суті поставленого питання, суд має надати рішенню правову оцінку та зобов`язати такого суб`єкта прийняти необхідне рішення.

З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим Кодексом адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 361/7567/15-а (провадження № К/9901/4582/18), від 07.03.2018 у справі № 569/15527/16-а (провадження № К/9901/1323/17).

Таким чином, приймаючи оскаржувану постанову НКРЕКП діяла у межах законної дискреції, у зв`язку з виявленням порушень вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та ліцензійних умов.

При цьому суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За встановлених обставин справи, суд зазначає, що спірна постанова НКРЕКП не підлягає скасуванню, оскільки відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу наведених положень чинного законодавства України у взаємозв`язку зі встановленими обставинами справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Національної енергетичної компанії «Укренерго» - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.