Справа № 500/6045/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6045/23

22 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , підприємець, позивач) через представника адвоката Вереса Михайла Ярославовича звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області №027563 від 12.09.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

19.07.2023 позивач надав свій автомобіль Mercedes-Benz 410, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 з`їздити на наступний день у власних справах у м. Хмельницький. 20.07.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті був складений акт №АР 027980 про те, що водій ОСОБА_2 20.07.2023 здійснював вантажні перевезення згідно накладної №11 від 20.07.2023. Під час перевірки виявлено, що транспортний засіб (далі ТЗ) обладнано аналоговим тахографом, однак відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до ТЗ, чим порушено вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Про наведені обставини (передачу ТЗ іншій особі) позивач у листі від 08.09.2023 інформував Відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області, проте такі не взяті до уваги та 12.09.2023 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 027563 в сумі 17000 грн до ФОП ОСОБА_1 за порушення статті 48 Закону № 2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 цього ж Закону.

Позивач зазначає, що у спірних правовідносинах не виступав перевізником, наявна накладна не має жодного до нього відношення, автоперевізником виступав водій транспортного засобу ОСОБА_2 , який користувався автомобілем у власних справах. Відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів має нести саме перевізник, а не власник транспортного засобу у випадку, коли власник не використовує транспортний засіб, а лише володіє майновими правами на транспортний засіб.

ФОП ОСОБА_1 не є належним суб`єктом відповідальності за вчинене правопорушення. Під час проведення перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті не було з`ясовано та не встановлено належними доказами особу автомобільного перевізника, не перевірено інформацію зазначену в накладній, яка є основним документом на перевезення вантажів та інші документи щодо перевезення вантажу, в тому числі наявність самого вантажу. Акт перевірки №АР027980 від 20.07.2023, який складено без встановлення належного суб`єкта відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, не може бути належним доказом для притягнення такого суб`єкта до адміністративно-господарської відповідальності.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

09.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач проти позову заперечує. Зазначає, що відповідно до вимог статі 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, зокрема, для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Враховуючи надання водієм ТЗ, який перевірявся 20.07.2023, ОСОБА_2 накладної на вантаж, було порушено питання щодо дотримання часу роботи і відпочинку водія ТЗ. Як було з`ясовано ТЗ обладнаний тахографом, проте автомобільний перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу. Зважаючи на виявлене порушення, було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР027980 від 20.07.2023. В акті зафіксовано порушення вимог абзацу третього частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, а саме перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених статтею 48 цього ж Закону. Водій ознайомився з актом та підписав його, пояснень стосовно виявлених порушень не надав.

Відповідач звертає увагу на те, що у разі перебування транспортного засобу у користуванні інших осіб, документом, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, є тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб. Позивач не надав жодних доказів передачі транспортного засобу іншим особам.

З огляду на безпідставність та необгрунтованість аргументів підприємця, відповідач просить відмовити у позові повністю.

09.10.2023 до суду надійшли пояснення ФОП ОСОБА_1 з відповідними доказами стосовно видів його діяльності та найманих працівників.

16.10.2023 позивачем подано до суду відповідь на відзив. Підприємець вказує, що ОСОБА_2 керував його автомобілем у власних справах, будь-яких доручень йому на перевезення вантажу не давав, в матеріалах справи не має доказів про те, що ОСОБА_3 перевозив вантаж за дорученням підприємця так само і факту перевезення будь-якого вантажу.

ФОП ОСОБА_1 перевізником не виступав, будь-яких законодавчих актів не порушив, і відповідно, не є суб`єктом, який має притягатися до відповідальності. При цьому законодавством не заборонено власнику передавати ТЗ на підставі усного договору іншому користувачу. Щодо оформлення тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб, то це є правом, а не обов`язком власника ТЗ.

У запереченнях на відповідь на відзив, які надійшли до суду 23.10.2023, відповідач наводить ті самі обставини, що й у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

20.07.2023 інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) Укртрансбезпеки у Хмельницькій області в рамках здійснення заходів державного контролю шляхом проведення рейдової перевірки на а/д М-30 252 км, Хмельницька область, перевірено транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 410, н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 .

Під час перевірки встановлено, що водій здійснював вантажні перевезення згідно накладної №11 від 20.07.2023, автомобіль обладнано цифровим тахографом, але під час перевірки відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, чим порушено вимоги статті 48 Закону № 2344-ІІІ, про що складено акт від 20.07.2023 №АР027980 (а.с.16).

11.08.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Тернопільській області повідомлено позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 12.09.2023, на який він запрошувалося (а.с.52).

В подальшому ОСОБА_1 08.09.2023 направив до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області письмові пояснення проте, що 19.07.2023 надав свій автомобіль Mercedes-Benz 410, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 з`їздити на наступний день у власних справах у м. Хмельницький. Будь-яких накладних він не виписував, перевезення будь-яких вантажів не доручав, вважає, що порушень не допустив (а.с.54).

За результатами розгляду справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області 12.09.2023 прийнято постанову №027563 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до ФОП ОСОБА_1 за відсутність на момент перевірки документів, визначених статтею 48 Закону № 2344-ІІІ, на підставі абзацу третього частини першої статті 60 цього Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн (а.с.55).

Не погодившись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, підприємець звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

У пункті 15 Порядку №1567 визначений виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання вантажних перевезень перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Як установлено пунктами 20, 21 Порядку №1567, виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з пунктами 26 та 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Таким чином, Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті та Відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті, що забезпечують реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, уповноважені здійснювати державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, зокрема, шляхом здійснення рейдових перевірок та притягнення до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III, відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що перевезення на комерційній основі означають надання послуг, а перевезення за власний кошт перевезення для власних потреб.

Як вбачається з наведеного, визначення особи перевізника не залежить від обраного та зареєстрованого ним КВЕД. Тобто дія закону поширюється на фізичних чи юридичних осіб - автомобільних перевізників, які в процесі здійснення підприємницької діяльності перевозять вантаж й для власних потреб зокрема.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Статтею 34 Закону № 2344-III встановлені вимоги до автомобільного перевізника, останній зобов`язаний: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирі

Стаття 48 Закону №2344-ІІІ визначає перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Так, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Виходячи зі змісту цієї норми Закону, перелік документів, які повинен мати водій для здійснення вантажних перевезень, зазначений у статті 48 Закону № 2344-III, не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, пунктом 1.3 якого визначено, що це Положення поширюється на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до вимог пункту 6.1 цього Положення автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Як вбачається з відомостей свідоцтва серії НОМЕР_4 про реєстрацію ТЗ марки MERCEDES-BENZ 410, н.з. НОМЕР_5 , повна маса транспортного засобу становить 4600 кг (тобто понад 3,5 тонн), а тому вказаний автомобіль повинен бути обладнаний діючим та повіреним тахографом (а.с.50). Перевірною встановлено, що транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 410 обладнаний аналоговим тахографом.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі Інструкція №538), відповідно до пункту 1.4 якої її дія поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 терміни вживаються у такому значенні:

контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР (994_016).

Умови використання тахографів передбачені розділом III Інструкції № 385.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Згідно з пунктами 3.5, 3.6 розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Системний аналіз вказаних норм свідчить, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом. А для водія такого автомобіля, крім оформлення документів, визначених статтею 48 Закону № 2344-III , обов`язковою також є наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт (або картки водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом) (реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв).

Автомобільний перевізник (у тому числі фізична особа - підприємець, яка здійснює перевезення вантажу за власний кошт), здійснюючи внутрішні перевезення вантажу, зобов`язаний забезпечити наявність у водія транспортного засобу, обладнаного тахографом, при собі всіх документів, передбачених пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385, зокрема, у даному випадку, наявності при собі у водія транспортного засобу протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Пунктом 7.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010, визначено, що органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що положеннями статті 48 Закону № 2344-III передбачено необхідність наявності як у перевізника, так і у водія інших документів, передбачених законодавством, зокрема, протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом (або копію графіка змінності водіїв), передбачено Інструкцією №385 та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010.

За відсутності документів, зокрема, як у спірному випадку протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа до ТЗ, до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт (для власних потреб) перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.02.2020 в справі №820/4624/17.

Як слідує з акта проведення перевірки №АР027980 від 20.07.2023 у водія ТЗ марки MERCEDES-BENZ 410 (н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 , був відсутній протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу MERCEDES-BENZ 410 (н.з. НОМЕР_1 ), власником якого згідно з свідоцтвом реєстрації ТЗ є ОСОБА_1 .

Відповідач зробив висновок про те, що перевізником, а відповідно й особою, що має нести відповідальність у спірному випадку, є ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку таким обставинам суд зазначає, що до акта перевірки відповідачем долучено накладну №11 від 20.07.2023, відповідно до якої здійснювалися перевезення вантажу та яка надавалася водієм під час проведення рейдової перевірки (а.с.48). Дана накладна не містить відомостей ні про відправника, ні про одержувача товару, лише в одній графі є посилання на місто Хмельницький. Накладна містить 14 найменувань товару на загальну суму 107590 грн, у тому числі зазначено послуги доставки 2500 грн.

Будь-яких відомостей, які дозволяють ідентифікувати належність цього товару позивачу, а так само водію ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

У позові підприємець категорично заявляє, що товар, який перевозився, йому не належить, водій ОСОБА_2 з ним у трудових відносинах не перебуває. ТЗ був йому переданий 20.07.2023 за усною домовленістю для його власних потреб. Про такі обставини позивач виклав у письмових поясненнях, які надіслав відповідачу 08.09.2023 (а.с.54).

Разом з тим, під час проведення перевірки уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ 410 (н.з. НОМЕР_1 ) водій ОСОБА_2 жодних пояснень не надав, про такі обставини не повідомляв, у графі акта перевірки «Пояснення водія про причини порушень» зазначив лише про отримання ним копії акта проведеної перевірки та поставив свій підпис (а.с.47).

У випадку наявності таких обставин, про які вказує позивач, а саме те, що ФОП ОСОБА_1 не виступав перевізником, а водій використовує ТЗ для власних потреб, на думку суду, водій ОСОБА_2 відразу мав би повідомити перевіряючих. Крім того, такий мав можливість і право викласти письмово свої пояснення. Натомість з матеріалів перевірки не вбачається, що водій взагалі заперечував про обставини допущеного порушення щодо відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа до ТЗ.

З наданий при перевірці та суду документів не вбачається встановити, що вантаж, які перевозився 20.07.2023 ТЗ марки MERCEDES-BENZ 410 (н.з. НОМЕР_1 ), перевірка яка проводилася, належить водію ОСОБА_2 чи що саме ОСОБА_2 надає послуги з перевезення вантажу.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець з 07.07.2005, видами його діяльності є: виробництво меблів (основний), лісопильне та стругальне виробництво, надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна (а.с.60-61). У трудових відносинах з підприємцем перебувають 7 працівників, серед яких ОСОБА_2 відсутній (а.с.58-59, 66-74).

Разом з тим, лише відсутність трудових відносин між водієм і позивачем не дає достатньо підстав стверджувати, що у спірних відносинах перевозився товар, що не належить ОСОБА_1 . Найменування товарів, які зазначені у накладній №11 від 20.07.2023, теж не може достовірно спростувати те, що такий товар не стосується виготовленні меблів, що є основним видом діяльності позивача. Крім того, накладна №11 від 20.07.2023 містить крім найменування товарів ще й найменування послуги доставки товарів, що дає підстави стверджувати, що у спірному випадку має місце комерційне перевезення товарів.

В обсязі з`ясованих в цій справі обставин можна виснувати, що у спірному випадку мова йде саме про перевезення вантажу, яке має здійснюватися з дотримання положень у статті 48 Закону № 2344-III.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III), який не завжди співпадає з власником/користувачем транспортного засобу.

Разом з тим, позивач як власник ТЗ, заперечуючи факт надання послуг перевезення та факт належності йому товару, який перевозився, має такі обставини спростувати, надавши належні та допустимі докази передачі ТЗ іншій особі. Суд вже зауважував, що матеріали справи не містять жодних доказів, що саме водій ОСОБА_2 виступав перевізником, позаяк накладна №11 від 20.07.2023 не містить жодних відомостей про вантажовідправника та вантажоодержувача, а так само не вказує, що товар придбався і оплачений ОСОБА_2 . Про такі обставини водій на момент рейдової перевірки не повідомляв перевіряючим.

Отже, враховуючи, що водій, який керував ТЗ позивача, під час проведення перевірки не мав документів, визначений для водія статтею 48 Закону №2344-ІІІ, а саме протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, то допустив правопорушення, внаслідок якого прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

За відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, що мав би свідчити про його справність та актуальність (неспотвореність) даних не є можливим перевірити дотримання водіями транспортних засобів режиму праці та відпочинку водіїв.

Суд звертає увагу, що з 01.10.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 03.06.2021 №1534-ІХ, яким абзац 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» викладено в новій редакції, відповідно до якої:

перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У попередній редакції передбачалось:

надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порівняльний аналіз наведених положень статті 60 Закону №2344-ІІІ (діючої та попередньо) дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт (тобто для власних потреб) перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Відтак, штрафна санкція до ФОП ОСОБА_1 як перевізника застосована правомірно.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність оскаржуваних дій та постанови, такі дії та рішення вчинені (прийняті) з дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання дій протиправними та скасування постанови належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 242-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (село Острів, Тернопільський район, Тернопільська область, 47728, РНОКПП НОМЕР_6 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області (вулиця Тролейбусна, 12, місто Тернопіль, 46027, код ЄДРПОУ юридичної особи 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 22 листопада 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.