Справа № 229/5996/23
Суддя: Грубник О. М.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 229/5996/23
Провадження № 2-а/229/42/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Обґрунтовано позов тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки під час розгляду справи не було дотримано вимоги статтей 245, 251, 280, 283КУпАП. Окрім того, позивач зазначає, що із змісту оскаржуваної постанови слідує, що він в населеному пункті Підгорівка (без зазначення в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «населений пункт») порушив швидкісний режим, визначений п.12.4 ПДР України більш ніж на 20 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові інспектор посилається лише на єдиний доказ, який нібито підтверджує обставини щодо перевищення позивачем швидкості руху транспортним засобом в с.Підгорівка це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TruCam TC008455 б/к 4762431. Не надано докази місцезнаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини інкримінованого позивачу правопорушення.

Також позивач зазначає, що з урахуванням вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VII прилад TruCam при проведення фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватись інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим. Утримання такого приладу поліцейським в руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля в 78 км/год.

Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації (дорожній знак «5.70»). Оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджуються обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення ПДР в тому числі і швидкісного режиму.

Позивач вважає, що в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог 12.4 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які інспектор мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

13.09.2023 представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Запорожець Б.Є. направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. 20.08.2023, інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Семесько Д.В. ухвалено постанову серії ЕАТ №7565666 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 78 км/год в населеному пункті с. Підгорівка, (А/Д М-22 «Полтава-Олександрія», чим порушив п.12.4ПДР. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом TRUCAM TC008455 б/к476243.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого ДІ «Укрметртестстандарт» від 03.11.2023, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM ІI № TC008455 є придатним до застосування. Правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом Державною службою спеціального звязку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року №04/05/02-3560, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO10116:2019 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

ДП«УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» в листі від 03.09.2021 № 22-38/42 розяснює, що лазерний вимірювач TruCam ІІ відноситься доручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках підчас вимірювання. Вимірювач TruCam ІІ відноситься до ручних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації згідно ДСТУ 8809:2018. Крім основного режиму роботи, вимірювач також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі.

Відповідач вважає, що Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, тому просить відмовити в задоволенні позову.

15.09.2023 до Дружківського міського суду Донецької області надійшла відповідь позивача на відзив, 16.10.2023 до Дружківського міського суду Донецької області надійшли додаткові письмові пояснення позивача після ознайомлення з матеріалами справи, в яких він підтримує вимоги позовної заяви та просить її задовольнити та розглянути справу без його участі.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до п.4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З постанови серії ЕАТ № 756566, винесеної 20.08.2023 інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Семесько Д.В у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, вбачається, що 20.08.2023 о 13 год. 06 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті с. Підгорівка, (А/Д М-22 «Полтава-Олександрія», чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом TRUCAM TC008455 б/к476243, чим порушив п.12.4ПДР Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозвол. швид. Не більше 50 км/год).

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

За змістом пунктом 1 статі 247КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтями 72-79 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 25.06.2020 року по справі 520/2261/19, зводиться до того, що: ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до статті 90КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ОСОБА_1 в позовній заяві посилається на редакцію Правил дорожнього руху України від 16.02.2022 року де зазначено, що населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48, яка на час виникнення спірних правовідносин (20.08.2023) була нечинною. Натомість в редакції ПДР України від 24.07.2022 (Абзац шістдесят перший пункту 1.10 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 601 від 10.05.2022) населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52.

Суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Відповідне положення містяться у постанові ВП ВС від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 .

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як установлено судом, швидкість руху транспортного засобу була зафіксована за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM ТС008455, враховуючи доводи позивача щодо неналежного використання вимірювального приладу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

TruCAM - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 до 1200 м.

Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискає спусковий гачок приладу (на фото видно, як позначка фіксується на автомобілі позивача з відстані 176, 6 м, тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля. Прилад починає вимірювання швидкості і здійснює запис.

Вказане підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26471, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 03.11.2022 та чинного до 03.11.2023, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ № TC008455 є придатним до застосування, а тому відсутні підстави ставити під сумнів результати вимірювання швидкості транспортного засобу даним приладом.

Правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП«Укрметртестстандарт» ) від 03.09.2021 № 22-38/42, відповідно до якого лазерний вимірювач TruCam ІІ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

Можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 ІІ № TC008455 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання) та не суперечить вимогам законодавства.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі №686/30567/20.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем при розгляді справи відносно ОСОБА_1 було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано без застосування доказів, які б достовірно, достатньо та беззаперечно підтверджували наявність або відсутність вини певної особи, обставини складу правопорушення (показання свідків, відеофіксація тощо), що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

На думку суду, відповідачем не надано належних доказів в підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З дослідженого диску, доданого до відзиву відповідачем, слідує, що автомобіль позивача марки KIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_1 , дійсно рухався зі швидкістю 78 км/год по автомобільній дорозі, яка має дві смуги у кожному напрямку руху. При цьому відомості щодо наявності дорожніх знаків 5.49 «Початок населеного пункту» або 5.50 «Кінець населеного пункту» на ділянці руху автомобіля позивача на відеозаписі не зафіксовано.

Також оскаржувана постанова не містить посилання на місця встановлення дорожніх знаків 5.49, 5.50, доказів розміщення вказаних дорожніх знаків та зони їх дії, що визначають порядок руху в населених пунктах відповідачем не надано.

Крім того, в оглянутих судом відеозаписах не вбачається наявність забудованої території по напрямку руху автомобіля під керуванням позивача.

Із постанови також встановлено, що час скоєння правопорушення вказаний 13:06:17, що не відповідає часу, який зафіксовано на відео та фото, а саме - 13:14:13.

Доказів, які б спростовували зазначені обставини відповідачем суду не надано.

Тобто, відповідачем не доведено правомірності своїх дій, а позивачем доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги в частині скасування постанови серії ЕАТ №7565666, винесеної інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Семесько Д.В., які підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Положеннями статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За результатом розгляду адміністративної справи позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, а отже понесені позивачем судові витрати відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у цій справі.

Слід зазначити, що відповідно до частин 1, 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки Батальйон патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції не є самостійною юридичною особою, то судові витати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 грн. підлягають стягненню саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2,9,77,139, 242-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАТ № 7565666 від 20.08.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень, за ч.1 ст.122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 21.11.2023.

Суддя: О. М. Грубник