Справа № 160/20658/22
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
27.12.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Міністерство оборони України, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року за №168 за період з 01.11.2022 року до 30.11.2022 року в розмірі 30 000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року за №168 за період з 01.11.2022 року до 30.11.2022 року в розмірі 30 000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач проходить військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 . Позивач зауважує, що відповідач без жодних обґрунтувань та підстав не виплатив позивачу додаткову винагороду за листопад 2022 року в розмірі 30 000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць. Позивач наголошує, що він звертався до командира військової частини із рапортами, однак командир в усній формі відмовив позивачу у виплаті такої винагороди. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
28.12.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №260/3564/22.
17.01.2023 року Міністерство оборони України звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із поясненнями щодо позову.
У вказаних поясненнях третя особа зазначила, що виплата грошового забезпечення, в тому числі додаткових винагород, належить до повноважень командира військової частини, в якій позивач проходить військову службу, а тому залучення Міністерства оборони України в якості третьої особи є безпідставним та необґрунтованим.
18.01.2023 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивач з 26.10.2022 року по 02.11.2022 року вважався таким, який самовільно залишим військову частину, що підтверджується відповідними наказами. Відповідач зауважує, що на виконання п.9.4 доручення Міністерства оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 року до наказів командирів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які, зокрема, самовільно залишили військову частину, за місяць у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення місця служби або військової частини включаючи місяць повернення. У зв`язку з чим у відповідачі відсутні підстави включати позивача до наказу про виплату додаткової винагороди, а отже відсутні підстави для виплати позивачу такої винагороди. У зв`язку з чим відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
25.10.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду поновлено провадження в адміністративній справі.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 з 23.07.2019 року зарахований до списків особового складу та проходить військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 .
01.11.2022 року наказом №221 Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 вважається таким, що вибув: самовільно залишив частину з пункту постійної дислокації смт. Гвардійське з 26.10.2022 року.
14.11.2022 року наказом №230 Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків після самовільного залишення частини до пункту постійної дислокації смт. Гвардійське з 02.11.2022 року.
03.12.2022 року наказом №1876/нагп Військової частини НОМЕР_1 визначено не виплачувати додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн. та 100 000,00 грн. ОСОБА_1 за листопад 2022 року.
Непогоджуючись із невиплатою додаткової доплати, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно п.2-1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року (в редакції від 18.10.2022 року) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою врегулювання виплати військовослужбовця додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року міністром оборони України прийнято окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022 року (далі Доручення).
Відповідно до п.9 Доручення до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців, які:
- беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;
- проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном;
- добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом командира (начальника);
- самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника);
- відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом: командира (начальника) до дня фактичного завершення відбування покарання, оголошеного наказом командира (начальника);
- усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника);
- відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);
- вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військово? служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошеного наказом командира (начальника);
- навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особа до самогубства, встановленого судом) за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;
- вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією - за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини;
- перебували (за час перебування) під вартою чи домашнім арештом або на навчанні за кордоном (крім тих, які проходили підготовку (навчання) щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) або у відпустках (за якими відповідно до законодавства України не передбачено збереження грошового забезпечення).
Зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у підпунктах 9.4.-9.8., 9.10, які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини,
Як встановлено судом, позивач в період з 26.10.2022 року по 01.11.2022 року включно вважався таким, який самовільно залишим військову частину, що підтверджується наказами Військової частини НОМЕР_1 №221 від 01.11.2022 року та №230 від 14.11.2022 року.
Також судом встановлено, що наказом №1876/нагп Військової частини НОМЕР_1 визначено не виплачувати позивачу додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн. за листопад 2022 року.
Крім цього факт самовільного залишення позивачем військової частини підтверджується постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2023 року по справі №183/7799/22, якою визнано ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 2465 грн.
Відповідно до статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.
Суд зауважує, що доказів скасування наказів Військової частини НОМЕР_1 №221 від 01.11.2022 року та №230 від 14.11.2022 року до суду не надано, а також суд звертає увагу, що по тексту позовної заяви позивач не наводить жодних доводів щодо самовільного залишення ним військової частини в період з 26.10.2022 року по 01.11.2022 року включно.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на пункт 9 Доручення та враховуючи повернення позивача до військової служби після самовільного залишення військової частини в листопаді 2022 року, суд доходить висновку, що відповідач правомірно не включив позивача до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн за листопад 2022 року.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський