Справа № 440/4999/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Супрун Є.Б.

21 листопада 2023 р.Справа № 440/4999/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Оснач Оксани Павлівни на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, -

В с т а н о в и в:

15.04.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову, винесену старшим державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького управління юстиції Захарченко Н.І. 05.11.2013 року № НОМЕР_3 про стягнення з неї виконавчого збору у розмірі 153 055,26 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Крюківського ВДВС Комаранцева С.І. від 08.03.2023 року № НОМЕР_2 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 05.11.2013 року № НОМЕР_3.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що відповідач в супереч вимогам ст. ст. 25, 27 Закону України від 21.04.199 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), не направив постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 28.10.2013 року, у передбачений законодавством строк, не встановив дату отримання нею постанови про відкриття виконавчого провадження та початок перебігу строку добровільного виконання, дійшов до необґрунтованого висновку про початок примусового виконання судового рішення на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 05.11.2013 року.

Також, позивач зазначила, що постанова про стягнення виконавчого збору від 05.11.2013 року була прийнята до набрання чинності Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 08.03.2023 року зі стягнення виконавчого збору була прийнята відповідності до Закону № 1404-VIII. Положення ст. 27 Закону № 1404-VIII у редакції, яка була чинна до 28.08.2018 року, зменшували відповідальність боржника у порівнянні з нормами ст. 27 Закону № 1404-VIII у редакції, яка була чинна після 28.08.2018 року, оскільки розмір виконавчого збору обраховувався як 10 відсотків від фактично стягнутої суми, а не суми, що підлягає примусовому стягненню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом.

У відзиві на адміністративний позов відповідач Крюківський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, не погоджуючись з вимогами ОСОБА_1 , зазначає, що відповідно до заяв позивача ОСОБА_1 від 04.11.2013 року, 14.03.2014 року, 06.03.2023 року, 07.04.2023 року, які містяться в матеріалах виконавчого провадження, позивач неодноразова ознайомлювалася з матеріалами виконавчого провадження і про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору позивачу було достеменно відомо.

Також відповідач зазначив, що ч. 1 ст. 28 Закону № 606-ХІV було передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Висновок суду вмотивований тим, що на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору у ВП № НОМЕР_3 та постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП № НОМЕР_2 діяли Закони № 606-XIV та № 1404-VIII відповідно, які, однаково регулювували розмір виконавчого збору - у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення вимог позову.

Вимоги апеляційної скарги позивач обґрунтовує фактично аналогічними доводами, що наведені нею у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, - ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2023 року про відкриття апеляційного провадження у справі № 440/4999/23 та про призначення справи до апеляційного розгляду оприлюднені 03.11.2023 року.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

20.11.2023 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника відповідача, яким останній просив відкласти розгляд справи для надання можливості подання клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Відхиляючи означене клопотання, колегія суддів зазначає, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2023 року повернуто без розгляду клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, що надійшло до суду 10.11.2023 року. Копія судового рішення доставлена до Електронного кабінету відповідача у підсистемі Електронний суд 13.11.2023 року о 21:41 год.

14.11.2023 року до Другого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (дата судового засідання 14.11.2023 року о 14:45 год) для надання можливості подання ним клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою колегія суддів від 14.11.2023 року клопотання представника відповідача було задоволено та розгляд справи перенесено на 21.11.2023 року.

Частиною 2 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи мають добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В цьому сенсі, враховуючи скорочений термін розгляду справ цієї категорії, колегія суддів вважає, що відповідач мав достатньо часу на протязі з 14.11.2023 року для можливості оформлення та подання до суду заяви про участь у судовому засіданні 21.11.2023 року у режимі відеоконференції, у зв`язку з чим відхиляє заявлене клопотання.

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав.

Судом установлено, що Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.03.2010 року у справі № 2-85/2010 р. стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/08-1072 від 20.06.2008 року в сумі 1 538 971,99 грн (а.с. 102-109).

На примусове виконання цього рішення Крюківським районним судом м. Кременчука 11.05.2010 року виданий виконавчий лист, який стягувач пред`явив до Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького управління юстиції.

28.10.2013 року постановою старшого державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького управління юстиції за заявою стягувача (а.с. 160) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 про стягнення в солідарному порядку, зокрема з ОСОБА_1 , заборгованості у сумі 1 538 971,99 грн (а.с. 161). Встановлено боржнику строк до 04.11.2013 року включно для самостійного виконання.

05.11.2013 року державний виконавець відповідно ст. 28 Закону № 606-XIV виніс постанову про стягнення виконавчого збору, якою стягнув з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий збір у розмірі 153 055,26 грн (а.с. 163).

06.03.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Крюківського ВДВС із заявою про видачу постанови про стягнення виконавчого збору, копію якої отримала 06.03.2023 року (а.с. 172).

Того ж дня ОСОБА_1 надала до Крюківського ВДВС для приєднання до матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_3:

- заяву за підписом директора ТОВ «ФК «Форінт» Островського В.А. від 27.04.2018 року адресовану до Крюківського ВДВС про повернення виконавчого документа, в якій ОСОБА_3 просив повернути виконавчий лист № 2-85/2010, виданий 11.05.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, без виконання, зняти всі арешти з майна (а.с. 174);

- копію ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.05.2017 у справі №2-85/2010, якою суд замінив стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-85/2010, виданого 11.05.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області (а.с. 175-178).

07.03.2023 року заступник начальника Крюківського ВДВС керуючись абз. 2 ч. 5 ст. 15 Закону №1404-VIII виніс постанову про заміну ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у ВП № НОМЕР_3 на правонаступника ТОВ «ФК «Форінт» (а.с. 180).

Також, постановою від 07.03.2023 року заступник начальника Крюківського ВДВС відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII повернув виконавчий документ стягувачу з поміткою про залишок нестягнутого боргу - 1 530 552,60 грн (а.с. 182). Цією ж постановою виведено в окремі виконавчі провадження постанову про стягнення витрат та постанову про виконавчий збір.

08.03.2023 року заступник начальника Крюківського ВДВС виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання постанови № НОМЕР_3 від 05.11.2013 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 на користь держави в розмірі 153 055,26 грн (а.с. 189).

Крім того, 08.03.2023 року заступник начальника Крюківського ВДВС виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 262,00 грн (а.с. 191).

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон № 606-XIV (у редакції на момент виникнення спірних відносин).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Статтею 6 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності

порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець роз`яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Частиною 2 ст. 25 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (ч. 5 ст. 25 Закону № 606-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 31 Закону № 606-XIV визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання

боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з

боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його

примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен вказати про необхідність боржнику самостійно виконати рішення та визначити строк для цього та постанова про відкриття виконавчого провадження належить до переліку документів, які надсилаються сторонам виконавчого провадження виключно рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що 28.10.2013 року постановою старшого державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького управління юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа № 2-85/2010, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука 11.05.2010 року, про стягнення в солідарному порядку, зокрема з ОСОБА_1 , заборгованості у сумі 1 538 971,99 грн. Встановлено боржнику строк до 04.11.2013 року включно для самостійного виконання (а.с. 161).

При цьому, матеріали справи не містять доказів надсилання відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2013 року № НОМЕР_3 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_1 .

Крім того, відповідачем не надано суду першої та апеляційної інстанцій доказів отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2013 року № НОМЕР_3 станом на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору 05.11.2013 року.

У свою чергу з аналізу норм статті 27 Закону № 606-XIV вбачається, що до початку примусового виконання рішення державний виконавець повинен пересвідчитися чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі відсутності підтвердження факту отримання боржником копії цієї постанови державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії, що спрямовані на примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 816/463/15-а.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності у державного виконавця підстав станом на 05.11.2013 року виносити постанову про стягнення виконавчого збору № НОМЕР_3, а відтак, остання підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що підставою для прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.03.2023 року № НОМЕР_2 була постанова про стягнення виконавчого збору від 05.11.2013 року № НОМЕР_3, яка визнана протиправною і скасована, постанова про відкриття виконавчого провадження також є протиправною і її належить скасувати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 року у справі № 400/4023/19.

Оскільки наведені вище обставини залишені судом першої інстанції поза увагою, та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів, задовольняючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасовує судове рішення та приймає нове про задоволення позовних вимог.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції про задоволення вимог ОСОБА_1 , колегія суддів, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, приймає рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь позивача судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору за подання адміністративного позову (1073,60 грн.) та подання апеляційної скарги (3906,21) у загальній сумі 4979,81 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 286, 271, 272, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Оснач Оксани Павлівни задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену старшим державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького управління юстиції Захарченко Наталією Іванівною 05.11.2013 року № НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 153 055,26 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену заступником начальника Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Комаранцевим Сергієм Івановичем від 08.03.2023 року № НОМЕР_2 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 05.11.2013 року № НОМЕР_3.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, адреса: 39600, м. Кременчук, вул. Сердюка Ігоря, 43) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4979,81 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 81 копійку.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова