Справа № 160/20322/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
14.08.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути, подану ОСОБА_1 заяву від 31.05.2023 року №689, з урахуванням фактичного стажу роботи, який підтверджено її трудовою книжкою НОМЕР_1 від 27.04.1984 року та період навчання, згідно диплому НОМЕР_2 від 01.03.1984 року.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що їй було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з тим, що прізвище, ім`я, по-батькові позивача, яке зазначене в трудовій книжці та дипломі про навчання не відповідають прізвищу, ім`ю та по-батькові, які зазначені в свідоцтві про народження та паспорта громадянина України. Позивач наголошує, що відповідач-1 протиправно не врахував до страхового стажу позивача періоди роботи, які підтверджено її трудовою книжкою НОМЕР_1 від 27.04.1984 року та періоду навчання, згідно диплому НОМЕР_2 від 01.03.1984 року. У зв`язку з чим звернулась до суду з даною позовною заявою.
29.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
25.09.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач-1 зазначив, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, які підтверджено її трудовою книжкою НОМЕР_1 від 27.04.1984 року та період навчання, згідно диплому НОМЕР_2 від 01.03.1984 року, оскільки по-батькові позивача, яке зазначене в паспорті громадянина України не відповідає по-батькові позивача, яке зазначено в дипломі про освіту та трудовій книжці позивача. У зв`язку з чим відповідач-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Також по тексту відзиву відповідач заявив клопотання про залучення співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
26.09.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про залучення співвідповідача задоволено.
04.10.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач-2 зазначив, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, які підтверджено її трудовою книжкою НОМЕР_1 від 27.04.1984 року та період навчання, згідно диплому НОМЕР_2 від 01.03.1984 року, оскільки по-батькові позивача, яке зазначене в паспорті громадянина України не відповідає по-батькові позивача, яке зазначено в дипломі про освіту та трудовій книжці позивача. У зв`язку з чим відповідач-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзиви на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
31.05.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В даному рішенні зазначено, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , період навчання згідно диплому НОМЕР_2 та період догляду за дитиною, оскільки по-батькові заявника не співпадає з паспортними даними.
Також в даному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 11 місяців 11 днів, а вік заявника 60 років.
З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 судом встановлено, що до страхового стажу позивача зараховано наступні періоди: з 01.09.1988 року по 06.03.1986 року, з 01.01.1998 року по 31.12.2003 року та з 01.01.2004 року по 30.06.2022 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Як встановлено судом в трудовій книжці серії НОМЕР_1 містяться наступні записи (далі мовою оригіналу):
1) 27.04.1984 року принята сортировщицей-разборщицей 1 разряда в тарный участок;
2) 16.12.1986 року уволена по ст.38 КЗоТ УССР по собственному желанию;
3) 03.01.1987 року зачислена санитаркой поликлинического отделения;
4) 25.08.1989 року уволена по ст.38 КЗоТ УССР по собственному желанию;
5) 19.09.1989 року зачислена машинистом котлов ЭРТС №3 по 2 разряду;
7) 01.01.1990 року переведена машинистом котлов по 2 разряду на ЭРТС-3 в Бердянское арендное предприятие тепловых сетей АО «ЗТКЭ»;
8) 01.01.10.2000 року переведена оператором котельной №22 ЭРТС-3 по 2 разряду.
Як встановлено з матеріалів пенсійної справи, зокрема, з розрахунку страхового стажу позивача, позивачу враховано до страхового стажу наступні періоди: з 01.09.1988 року по 06.03.1986 року, з 01.01.1998 року по 31.12.2003 року та з 01.01.2004 року по 30.06.2022 року.
З означеного випливає, що періоди роботи позивача з 27.04.1984 року по 16.12.1986 року, з 03.01.1987 року по 31.08.1988 року, з 07.03.1989 року по 25.08.1989 року, з 19.09.1989 року по 31.12.1997 року не враховано до страхового стажу позивача.
Підставою для неврахування означених періодів роботи до страхового стажу позивача, як зазначає відповідач-1 в оскаржуваному рішенні, слугувало наявність недоліків оформлення трудової книжки, а саме: відмінність по-батькові позивача, зазначеного в трудовій книжці та в паспорті громадянина України.
Суд зазначає, що трудова книжка та паспорт громадянина України позивача не містять відмінності в написанні по-батькові позивача, оскільки переклад по-батькові позивача з російської мови, яке зазначено в трудовій книжці позивача, здійснено вірно на українську мову в паспорті громадянина України позивача.
Крім цього суд звертає увагу, що оскаржуване рішення не містить обґрунтувань щодо часткового врахування періодів роботи позивача до страхового стажу, у випадку наявності недоліків трудової книжки, як стверджують відповідачі.
Суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що відповідач-1 оскаржуваним рішенням безпідставно та необґрунтовано не зарахував до страхового стажу позивача періоди її роботи з 27.04.1984 року по 16.12.1986 року, з 03.01.1987 року по 31.08.1988 року, з 07.03.1989 року по 25.08.1989 року, з 19.09.1989 року по 31.12.1997 року.
В свою чергу суд звертає увагу, що в позовних вимогах позивач фактично просить врахувати до її страхового стажу всі періоди роботи згідно трудової книжки. Однак періоди роботи позивача згідно трудової книжки частково враховано до страхового стажу позивача, а саме: з 01.09.1988 року по 06.03.1986 року, з 01.01.1998 року по 31.12.2003 року та з 01.01.2004 року по 30.06.2022 року. Таким чином суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення вказаних позовних вимог.
Крім цього суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Вирішуючи правовідносини щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Як встановлено судом, позивач в період з 1981 року по 1984 року навчалася в Бердянському технікумі виноградарства та виноробства, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 .
В свою чергу, відповідач-1 при відмові у зарахуванні вказаного періоду роботи до страхового стажу позивача керувався відмінністю по-батькові позивача, зазначеному в дипломі та паспорті громадянина України.
Суд зазначає, що диплом про освіту та паспорт громадянина України позивача не містять відмінності в написанні по-батькові позивача, оскільки переклад по-батькові позивача з російської мови, яке зазначено в дипломі позивача, здійснено вірно на українську мову в паспорті громадянина України позивача.
Таким чином суд доходить висновку, що відповідач-1 безпідставно не враховано період навчання позивача при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 31.05.2023 року, з урахуванням стажу роботи з 27.04.1984 року по 16.12.1986 року, з 03.01.1987 року по 31.08.1988 року, з 07.03.1989 року по 25.08.1989 року, з 19.09.1989 року по 31.12.1997 року та періоду навчання згідно диплому ЖТ №878882 від 01.03.1984 року
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вищенаведене, враховуючи той факт, що позовні вимоги, які не підлягають задоволенню є похідними вимогами, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 858,88 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 31.05.2023 року, з урахуванням стажу роботи з 27.04.1984 року по 16.12.1986 року, з 03.01.1987 року по 31.08.1988 року, з 07.03.1989 року по 25.08.1989 року, з 19.09.1989 року по 31.12.1997 року та періоду навчання згідно диплому ЖТ №878882 від 01.03.1984 року
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський