Справа № 360/852/23
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/852/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 20.11.2022 по 20.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 20.11.2022 по 20.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час військової служби, позивач 20.11.2022 отримав поранення, яке пов`язане з виконанням своїх службових обов`язків під час несення військової служби по захисту батьківщини та територіальної цілісності України.

У зв`язку з отриманням бойового поранення (20.11.2022) позивач перебував на стаціонарному лікуванні, реабілітації та у відпустках за станом здоров`я з 20.11.2022 по 20.06.2023.

Представник позивача вважає, що у зв`язку з отриманням бойового поранення, позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, пропорційно періодам стаціонарного лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я.

Однак, у вищевказаний період позивачу не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 №168 із розрахунку до 100 000 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 08.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 22.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позову, вказуючи на те, що відповідно до наданих документів позивачем та наказів військової частини ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 20.11.22 по 16.12.22, період відпусток з 26.01.23 по 24.02.23, з 02.03.23 по 23.03.23, з 30.03.23 по 28.04.23, та стаціонарне лікування з 06.05.23 по 19.05.23. За інші періоди відсутні документи для виплати. Також зазначив, що отримавши довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №855 від 21.02.2023 та висновок ВЛК (тяжке поранення) позивач набув право на отримання винагороди передбаченої Постановою №168. Однак, в період служби у військовій частині НОМЕР_1 позивач не реалізував своє право шляхом звернення (через заяву, рапорт) на вимогу ст. 14 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, та 111 Дисциплінарного статуту ЗСУ, до вищого керівництва, не надав підтверджуючі документи належним чином засвідчені копії для реалізації свого права з 21.02.2023 включно по день звільнення - 18.08.2023. На підставі вищевказаного відповідач був позбавлений можливості реалізувати право позивача на винагороду відповідно до постанови КМУ №168, через бездіяльність позивача в період з 21.02.2023 по 28.08.2023, оскільки останній не заявляв про необхідність реалізації свого права через подання рапорту(заяви) з підтверджуючими документами. Відповідач вважає, що оскільки позивач не звертався з відповідною вимогою до відповідача, то право позивача не порушено.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд дійшов такого.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2022 №189 та довідкою від 09.12.2022 №7344.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 03.06.2021 позивач є учасником бойових дій.

З акту службового розслідування № 329 від 23.01.2023 по факту отримання травми (поранення) військовослужбовцем механіком відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 встановлено, що 20.11.2022 під час бойових дій поблизу населеного пункту Бахмут, Донецької області під час виконання військового обов`язку по захисту Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил російської федерації внаслідок ворожого мінометного обстрілу було поранено механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_2 .

Перебував у засобах індивідуального захисту українського виробника (бронежилет «Корсар» та шолом кевларовий).

Старшого солдата ОСОБА_2 вважати таким, що отримав поранення, яке пов`язане з виконанням своїх службових обов`язків під час несення військової служби, по захисту Батьківщини та територіальної цілісності України і не порушенні державного суверенітету на території Донецької та Луганської області.

В стані алкогольного та/або наркотичного сп`яніння не перебував.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №855 від 21.02.2023, старший солдат ОСОБА_1 20 листопада 2022 року отримав поранення. Діагноз: мінно-вибухова травма, вогнепальне кульове сліпе поранення поперекової ділянки зліва, проникаюче в хребтовий канал на рівні L3 хребця з уламковим переломом тіла, дужки та поперечного відростку L3 хребця, поперечного відростку L2 хребця ліворуч та наявністю стороннього тіла металевої щільності на рівні L3 хребця в каналі. Красвий перелом 11 ребра по задній аксилярній лінії ліворуч. Забій лівої нирки, макрогематурія.

Внаслідок отриманого поранення, був евакуйований та госпіталізований, що підтверджується формою 100.

Відповідно виписки з медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого №е14958 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 20.11.2022 по 26.11.2022.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5503578 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 26.11.2022 по 16.12.2022.

Відповідно до довідки ВЛК від 15.12.2022 № 362 ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до довідки ВЛК від 13.01.2023 № 561 ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини від 26.01.2023 №26 старший солдат ОСОБА_3 , вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою до м. Новомосковськ, Дніпропетровської області терміном на 30 діб з 26 січня по 24 лютого 2023 року.

Відповідно до довідки ВЛК від 22.02.2023 № 2034 ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Згідно із наказом від 27.02.2023 № 58 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою з 27.02.2023.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини від 02.03.2023 №61 старший солдат ОСОБА_3 , вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою до м. Новомосковськ, Дніпропетровської області терміном на 30 діб з 02 березня по 31 березня 2023 року.

Відповідно до довідки ВЛК від 21.03.2023 № 3113 ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Згідно із наказом від 23.03.2023 № 82 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою з 23.03.2023.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини від 30.03.2023 №89 старший солдат ОСОБА_3 , вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою до м. Новомосковськ, Дніпропетровської області терміном на 30 діб з 30 березня по 28 квітня 2023 року.

Відповідно до довідки ВЛК від 19.04.2023 № 4126 ОСОБА_1 потребує продовження лікування.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1574 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 19.04.2023 по 19.05.2023 р.

Згідно із наказом від 29.04.2023 № 119 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою з 29.04.2023.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2023 №127 вважається таким, що вибув до лікувального закладу до військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 у зв`язку із захворюванням з 07 травня 2023 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2023 №140 вважається таким, що повернувся з лікувального закладу з військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 з 20 травня 2023 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2023 №150 вважається таким, що направлений до лікувального закладу до військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 на медичний огляд військово-лікарською комісією у зв`язку із захворюванням з 30 травня 2023 року.

Відповідно до довідки ВЛК від 15.06.2023 № 6184 ОСОБА_1 на підставі статті 78б, 76в, гр. ІІ Розкладу хвороб визнано обмежено придатним до військової служби.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2023 №171 вважається таким, що повернувся з лікувального закладу з військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_3 з 20 червня 2023 року.

Представник позивача 07 липня 2023 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив: 1) нарахувати та виплатити позивачу в повному розмірі в період з 20.11.2022 по 30.06.2023 щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн, передбаченою Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, з урахуванням фактично виплачених сум; 2) виготовити та направити довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 ; 3) надати витяги із наказів про вибуття (прибуття) у відпустку за станом здоров`я позивача; 4) надати обґрунтовану відповідь щодо вжитих заходів та інформацію (документи) надати у скорочений строк, але не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї заяви.

У відповідь на заяву представника позивача, відповідач листом від 13.07.2023 №1/773 зазначив, «…Відповідно до пункту 8 розділу XXXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам» затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплата додаткової винагороди особовому складу військової частини здійснювалась згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 , які видавалися на підставі рапортів командирів підрозділів про участь військовослужбовців у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань). В грудні 2022 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 14 548,45 грн - грошове забезпечення за листопад 2022 року. 98 500,00 грн - додаткова грошова винагорода за 30 діб листопада 2022 року з розрахунку 100 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2022 №6291. 6 441,58 грн - доплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. В січні 2023 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 14 593,79 грн - грошове забезпечення за грудень 2022 року. 14 298,39 грн - додаткова грошова винагорода за 15 діб грудня 2022 року з розрахунку 30 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2023 №191. 50 838,71 грн - додаткова грошова винагорода за 16 діб грудня 2022 року з розрахунку 100 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2023 №191. В лютому 2023 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 13 509,08 грн - грошове забезпечення за січень 2023 року. 29 550,00 грн - додаткова грошова винагорода за 31 добу січня 2023 року з розрахунку 30 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2023 №741. В березні 2023 року виплачено на картковий рахунок

Отже, зазначеними матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебував у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у періоди: з 20.11.2022 по 16.12.2022, з 26.01.2023 по 24.02.2023, з 02.03.2023 по 23.03.2023, з 30.03.2023 по 28.04.2023, 06.05.2023 по 20.05.2023, з 30.05.2023 по 20.06.2023.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно до пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану " (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах .

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 6 телеграми Міністерства оборони України від 25.03.2022 № 248 1298 з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 встановлено, що накази про виплату додаткової винагороди за минули місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підтаві рапортів командирів підрозділів.

Пунктом 8 зазначеної телеграми також встановлено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, виплата згідно абаців 4-5 пункту 1 Постанови № 168 може бути проведена за наявності двох обставин:

поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Судом встановлено, що 20.11.2022 позивач отримав поранення під час бойового завдання із захисту Батьківщини, у зв`язку із цим вибув на лікування.

Факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках для лікування у період з 20.11.2022 по 16.12.2022, з 26.01.2023 по 24.02.2023, з 02.03.2023 по 23.03.2023, з 30.03.2023 по 28.04.2023, з 07.05.2023 по 20.05.2023, з 30.05.2023 по 20.06.2023 не заперечується відповідачем та підтверджується відповідними виписками з історії хвороби, довідками військово-лікарської комісії та наказами командира військової частини.

Таким чином, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди за вказаний період.

Приписами частини одинадцять Розділу XXXIV Наказу Міністерства оброни України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»№ від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260) встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Суд зазначає, що Порядок №260 доповнено новим розділом згідно з наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 та застосовується з 01.02.2023, а відтак його норми не розповсюджуються на спірні правовідносини, які виникли раніше.

Посилання відповідача на відсутність звернення позивача з рапортом (заявою) щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, суд не бере до уваги, оскільки неналежна організація суб`єктом владних повноважень своєї внутрішньої діяльності чи недотримання відповідачем порядку фіксації отриманого поранення військовослужбовцем, не може бути підставою для позбавлення останнього права на виплату додаткової винагороди у розмірі передбаченому Постановою КМУ №168.

Водночас обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, яка пов`язана з захистом Батьківщини, підтверджуються документами, які є у матеріалах справи і надавалися представником позивача віповідачу разом з заявою від 07.07.2023 та факт їх отримання підтверджується листом відповідача від 13.07.2023 № 1/773.

Всупереч вимогам пункту 1 Постанови № 168 відповідач не виплатив позивачу додаткову винагороду в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу у зв`язку з отриманням поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії з наступного дня після отримання поранення до завершення лікування, а саме з листопада 2022 року по червень 2023 року.

Отже, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 20.11.2022 по 20.06.2023 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 20.11.2022 по 16.12.2022, з 26.01.2023 по 24.02.2023, з 02.03.2023 по 23.03.2023, з 30.03.2023 по 28.04.2023, з 07.05.2023 по 20.05.2023, з 30.05.2023 по 20.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 20.11.2022 по 16.12.2022, з 26.01.2023 по 24.02.2023, з 02.03.2023 по 23.03.2023, з 30.03.2023 по 28.04.2023, з 07.05.2023 по 20.05.2023, з 30.05.2023 по 20.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Такий спосіб захисту порушених прав позивача є належним, ефективним та достатнім для їх відновлення.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код за ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 20.11.2022 по 16.12.2022, з 26.01.2023 по 24.02.2023, з 02.03.2023 по 23.03.2023, з 30.03.2023 по 28.04.2023, з 07.05.2023 по 20.05.2023, з 30.05.2023 по 20.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 20.11.2022 по 16.12.2022, з 26.01.2023 по 24.02.2023, з 02.03.2023 по 23.03.2023, з 30.03.2023 по 28.04.2023, з 07.05.2023 по 20.05.2023, з 30.05.2023 по 20.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов