Справа № 202/13775/23
Суддя: Мачуський О. М.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/202/99/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.,

за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Київ, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову, з урахуванням уточнень від 17.07.2023 року, зазначено, що 02 липня 2023 року позивач рухаючись на своєму автомобілі з села Підгірці Київської області в бік м. Києва, була зупинена працівником прикордонної служби для перевірки документів, тому вона зупинила свій автомобіль у спеціально відведеному місці, вимкнула двигун автомобіля та надала свої документи до перевірки. Після перевірки документів позивача, до її автомобіля підійшла працівник поліції та постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7267483, що складена 02.07.2023 року о 12:51:29 інспектором 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Дрождіною Вікторією Олегівною на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Дану постанову ОСОБА_1 вважає необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень, з огляду на наступне.

Так, позивачу на праві власності належить автомобіль Renault Arkana, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому вона і рухалась 02.07.2023 року. Однак, в оскаржуваній постанові невірно зазначено автомобіль яким керувала позивач, а саме Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 та відношення до якого позивач не має. Також постанова містить невірне зазначення місця проживання ОСОБА_1 ..

Позивач вважає, що вона не порушувала вимог ПДР України, на вимогу працівника поліції надала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Водночас, поліцейська, перед початком спілкування з позивачем, не представилась, не пред`явила підтверджуючих її повноваження документів. В подальшому, на заявлене позивачем усне клопотання про надання доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення щодо невикористання нею ременя безпеки саме в момент руху автомобіля, окрім зазначення поліцейською інформації, що вона особисто бачила факт порушення ПДР, жодних доказів не надано. Таких доказів, зокрема відео-підтвердження, не надано і на адвокатський запит вих. № 9/07 від 06.07.2023 року направленого на офіційну електронну пошту Національної поліції України.

З урахуванням зазначеного, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7267482, що складена 02.07.2023 року о 12:51:29; стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2023 року адміністративний позов повернуто ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року, оскільки позивач вчасно направила до суду клопотання про усунення недоліків, зазначених в ухвалі ввід 14.07.2023 року, скасовано ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2023 року у справі № 202/13775/23 та направлено справу до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для продовження розгляду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, з урахуванням положень ст. 286 КАС України.

Правом, передбаченим ст. 162 КАС України щодо подачі відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

31 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала письмове пояснення до яких додала відповідь Управління патрульної поліції у м. Київ від 02.08.2023 року вих. № Н-5197/41/11/2/02-2023 на її звернення від 17.07.2023 року про те, що станом на дату відповіді 02.08.2023 року в поліції не збереглись відео-докази обставин, зазначених в оскаржуваній постанові. Позивач зазначає, що її звернення було доставлено до УПП у м. Київ 19.07.2023 року, тобто до 30 днів діб з моменту складення постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7267483.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що 02 липня 2023 року інспектором 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м. Київ старшим лейтенантом Дрождіою Вікторією Олегівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7267483, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності визнано за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 02.07.2023 року в 12:43:10 в м. Київ по вул. Ябродівська, 79А, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_2 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнута ременем безпеки і не увімкнула світлову сигналізацію при зупинці співробітниками поліції Камера 470446| чим порушив п. 2.3.в. ПДР порушення правил користування ременями безпеки, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Абзацом «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами у вигляді накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі регулює Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Відповідно до положень розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі nf в межах повноважень, що передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73,74 КАС України,належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Так, позивач у позовній заяві посилається на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Позивач заперечує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, вказуючи на відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, обов`язковою умовою якої є керування транспортним засобом.

Суд звертає увагу на те, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 9 ст. 31 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015 «Про Національну поліцію»,поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої ст. 40 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015 «Про Національну поліцію»,поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 р. по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі №743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі №524/5536/17.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інспектором взводу № 1 роти № 2 Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Бородіним Артемом Владиславовичем в постанові зазначено, що ОСОБА_1 02.07.2023 року в 12:43:10 в м. Київ по вул. Ябродівська, 79А, керувала транспортним засобом Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_2 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнута ременем безпеки і не увімкнула світлову сигналізацію при зупинці співробітниками поліції. Також в постанові наявне посилання на камеру 470446.

Однак, відповідачем не надано відеозапису з камери 470446, на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що обладнаний засобами пасивної безпеки, без використання ременів безпеки, за що останню притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім того, відповідно до листа т.в.о. заступника начальника Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № Н-5197/41/11/2/02-2023 від 02.08.2023 року, на звернення позивача (вх.. в УПП у м. Києві ДПП від 19.07.2023 року № Н-5197), ОСОБА_1 повідомлено, що інформація, яка зафіксована з використанням портативних відео реєстраторів працівниками поліції із обмеженим терміном зберігання (не більше 30 діб). У зв`язку з тим, що з дати події пройшло більше місячного терміну, задовольнити запит в частині надання відео- аудіозаписів немає можливості.

В ході розгляду справи, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження факту допущення порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, за що останню притягнуто до відповідальності, передбаченої ч. п ст. 121 КУпАП та накладено на останню адміністративне стягнення.

Також, відповідачем, в ході розгляду справи по суті, не оспорювалось та не спростовано посилання позивача щодо невірного зазначення в оскаржуваній постанові даних щодо транспортного засобу, який 02.07.2023 року керувала ОСОБА_1 ..

Наведене вказує, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, відносно подій, що мали місце 02.07.2023 року за участю ОСОБА_1 , інспектором патрульної поліції не було встановлено всіх обставин адміністративного правопорушення, що мають значення для правильного вирішення справи та, як наслідок, не дотримано вимог ст. 252 КУпАП щодо необхідності всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви щодо скоєння правопорушення тлумачаться на користь особи, що притягується до відповідальності.

Враховуючи викладене, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото-чи відеозйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5ст.121 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7267483 від 02.07.2023 року, та не підтверджується жодними іншими доказами.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17 (№К/9901/15804/18).

Таким чином, відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем п.2.3.в. ПДР України.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Разом з цим, на думку суду, позиція відповідача у даній справі не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами наявності події та складу адміністративного правопорушення, яке інспектор поліції вважав встановленим в оскаржуваній постанові.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 536,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 9, 14-2, 122, 219, 222, 251-252,258, 265-4, 268, 279-1, 280, 283-284, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Київ, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7267483 від 02.07.2023 року, винесену інспектором 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м. Київ старшим лейтенантом Дрождіою Вікторією Олегівною про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на останню адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст.121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса мешкання: АДРЕСА_2 ), судові витрати з оплати судового збору у розмірі 536,80 гривень.

Відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя О.М. Мачуський