Справа № 440/5731/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 р. Справа № 440/5731/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Великобагачанської селищної ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023, (головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко) по справі № 440/5731/23

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

до Великобагачанської селищної ради

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (далі також - позивачі) звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Великобагачанської селищної ради (далі також - відповідач), в якій просили суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2023 щодо відмови ОСОБА_5 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер :00:003:1075 у приватну власність;

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2023 щодо відмови ОСОБА_6 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер :00:003:1080 у приватну власність;

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2023 щодо відмови ОСОБА_2 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер :00:003:1076 у приватну власність;

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2023 щодо відмови ОСОБА_4 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер :00:003:1078 у приватну власність;

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2023 щодо відмови ОСОБА_1 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер :00:003:1079 у приватну власність

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2023 щодо відмови ОСОБА_3 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер :00:003:1077 у приватну власність.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що мали намір отримати у приватну власність земельну ділянку для ведення фермерського господарства за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка вже була сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, проте відповідач протиправно відмовив, посилаючись на відсутність проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що право комунальної власності на земельні ділянки, які мали намір отримати позивачі у приватну власність не було зареєстровано на момент прийняття рішень, а тому прохання про передачу у власність незареєстрованих належним чином земельних ділянок було передчасним.

При цьому, суд першої інстанції не встановив осіб - користувачів земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:1005 та не надав оцінки договору оренди землі від 10.03.2016, укладеному між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 на 7 років.

Зазначив, що суд першої інстанції безпідставно врахував рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року по справі № 440/5792/21, оскільки вказане рішення не містить преюдиційних фактів, у спірних правовідносинах.

Позивачі надали відзив на апеляційну скаргу, в якому вказали, що право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:0031005 площею 20,7 га зареєстровано 04.11.2020 року, на підтвердження чого надали відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначили, що доводи апеляційної скарги свідчать про намір відповідача фактично переглянути рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року по справі № 440/5792/21. Просили залишити без задоволення апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Фермерське господарство "Іванна 2016" зареєстроване як юридична особа 10.08.2016 року, основним видом економічної діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння, олійних культур.

Засновниками ФГ "Іванна 2016" є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , а її членами, зокрема, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , що підтверджується Статутом ФГ "Іванна 2016".

10.03.2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та Фермерським Господарством "Іванна 2016" укладений договір оренди землі, за умовами якого в оренду передається земельна ділянка площею 20,7000 га кадастровий номер :00:003:1005, розташована за межами с. Багачка Перша на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, строком на 7 років для ведення фермерського господарства.

02.11.2020 ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 як члени Фермерського господарства "Іванна 2016" звернулись до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області із заявами про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки кадастровий номер :00:003:1005 орієнтовною площею 20,7000 га, розташованої за межами с. Багачка Перша на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, що перебуває у користуванні ФГ "Іванна 2016" на підставі договору оренди землі від 10.03.2016 з метою подальшого передання у власність виділених земельних ділянок для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю).

Рішенням шостої сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 26.02.2021 року відмовлено гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки.

Не погодившись з рішенням Великобагачанської селищної ради, позивачі оскаржили його до суду, за наслідками чого рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі № 440/5792/21, яке набрало законної сили 18.11.2021 визнано протиправним та скасовано рішення 6-ї сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 26.02.2021 року. Зобов`язано Великобагачанську селищну раду Полтавської області повторно розглянути заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 від 02.11.2020 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки Фермерського господарства "Іванна 2016" орієнтовною площею 20,7000 га, кадастровий номер :00:003:1005, розташованої за межами с. Багачка Перша на території Великобагачанської селищної ради - з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

На виконання зазначеного рішення суду позивачам надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки ФГ "Іванна 2016" орієнтовною площею 20,7000 га кадастровий номер :00:003:1005.

21.01.2022 позивачі звернулися до Великобагачанської селищної ради з клопотанням про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності площею 20,7000 га кадастровий номер :00:003:1005 та передачі у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами :00:003:1078, :00:003:1080, :00:003:1076, :00:003:1075, :00:003:1079, :00:003:1077, площею 3,23 га кожна, для ведення фермерського господарства, розташованих на території Багачанської сільської ради, Великобагачанського району Полтавської області. До клопотань позивачами надано копію паспорту та ідентифікаційного коду, Витяг з Державного Земельного кадастру про земельну ділянку, Технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки (а.с. 24-29).

Рішеннями 23 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 17.02.2022 ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки га кадастровий номер :00:003:1005 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 30-35).

Водночас пунктом 3 вказаних рішень позивачам відмовлено у передачі утворених внаслідок поділу земельних ділянок у приватну власність на підставі пунктів 6,7 статті 118 Земельного кодексу України.

Позивачі не погодившись із рішеннями відповідача в частині пункту 3, звернулися до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відмова передачі земельних ділянок у приватну власність з підстав не отримання позивачами дозволів на розробку саме проекту землеустрою щодо відведення у власність вже сформованої земельної ділянки комунальної форми власності для ведення фермерського господарства не ґрунтується на вимогах закону.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів «а» та «в» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Положеннями ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом

Згідно ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

За змістом положень п. «а» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

У відповідності до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

В силу вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 є членами ФГ "Іванна 2016", яке є користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:1005 на підставі договору оренди від 10.03.2016.

16.11.2021 ОСОБА_1 як засновник ФГ "Іванна 2016" надала нотаріально засвідчену згоду на виділення ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення фермерського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:1005.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі № 440/5792/21, позивачам надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної орієнтовною площею 20,7000 га кадастровий номер :00:003:1005.

21.01.2022 позивачі звернулись до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області з клопотаннями про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки (кадастровий номер :00:003:1005) та просили передати у приватну власність земельні ділянки площею 3,23 га. До клопотання додали копії паспорту, ідентифікаційного номеру, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки.

Рішенням двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2023 відповідач затвердив технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :00:003:1005 для ведення фермерського господарства, проте відмовив позивачам у передачі утворених внаслідок поділу земельних ділянок у приватну власність на підставі пунктів 6,7 статті 118 Земельного кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що позивачі звернулись до відповідача з клопотанням про затвердження технічної документації щодо поділу земельної ділянки, яка вже сформована та якій присвоєний кадастровий номер.

Частиною 1 статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно ч. 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

- за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Відповідно до ч. 5 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

За приписами ч. 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Частиною 7 статті 79-1 Земельного кодексу України закріплено, що винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Згідно ч.ч. 9-10 ст. 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі - Закон № 858-IV) встановлено, що проект землеустрою - це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом;

технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

За правилами статті 25 Закону № 858-IV, документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постановах від 04 травня 2022 року у справі № 802/1446/17-а, від 10 серпня 2022 року у справі № 160/999/20.

Бажана до відведення шляхом поділу позивачами земельна ділянка є сформованою згідно технічної документації із землеустрою та має кадастровий номер.

Проте, як вбачається з рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 17.02.2022 підставою відмови для передачі у власність спірних земельних ділянок зазначено п. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, положення якої передбачають надання дозволу на розробку проекту землеустрою та подальше його затвердження щодо формування земельних ділянок, в той час, коли спірна земельна ділянка є вже сформованою.

Як зазначив Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.02.2023 року у справі № 420/23446/21: «…відведення вже сформованих земельних ділянок комунальної форми власності у власність громадянам у випадку формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, а в разі, коли йдеться про передачу у власність всієї земельної ділянки, яка вже сформована і якій присвоєно кадастровий номер, - на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)».

Також у своїй постанові від 15.02.2023 по справі № 420/23446/21 Верховним Судом зроблено висновок, що законодавством не передбачено можливості отримання у власність земельних ділянок, які вже сформовані і яким присвоєно кадастровий номер, на підставі такого виду землевпорядної документації як проект землеустрою (п. 48 постанови).

Аналізуючи вищевказані приписи законодавства у світлі висновків Верховного Суду щодо їх застосування, колегія суддів констатує, що відведення вже сформованих земельних ділянок комунальної форми власності у власність громадянам у випадку формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, а в разі, коли йдеться про передачу у власність всієї земельної ділянки, яка вже сформована і якій присвоєно кадастровий номер, - на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (п. 46 постанови).

Таким чином посилання скаржника на п. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, як підставу відмови у передачі утворених внаслідок поділу земельних ділянок у приватну власність є протиправним та не ґрунтується на вимогах закону.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що Великобагачанська селищна рада Миргородського району Полтавської області при розгляді клопотання позивачів не діяла з урахуванням вимог ч.2 ст.19 Конституції України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржені у цій справі Рішення 23 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 17.02.2022, якими позивачам відмовлено у передачі утворених внаслідок поділу земельних ділянок площею 3,2300 га у приватну власність на підставі пунктів 6,7 статті 118 Земельного кодексу України (у зв`язку із відсутністю проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) є протиправними та підлягають скасуванню в частині пункту 3.

Посилання апелянта, що право комунальної власності на земельні ділянки, які мали намір отримати позивачі у приватну власність не було зареєстровано на момент прийняття рішень, а тому прохання про передачу у власність незареєстрованих належним чином земельних ділянок є передчасним, спростовані відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 285159554, відповідно до яких на земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:1005 площею 20,7 га для ведення фермерського господарства зареєстровано право комунальної власності 04.11.2020 року за територіальною громадою в особі Великобагачанської селищної ради.

Доводи апелянта, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року по справі № 440/5792/21 не містить преюдиційних фактів для спірних правовідносин, колегія суддів відхиляє оскільки судом першої інстанції враховані лише обставини, встановлені цим рішенням, що передували спірним правовідносинам.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем не доведено правомірності оскаржених у цій справі рішень, що є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Ураховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Великобагачанської селищної ради - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 по справі № 440/5731/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій