Справа № 340/4528/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 340/4528/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Цогоєвої В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Швець О.В.,

представника відповідача Луценко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73000), треті особи без самостійних вимог Каховський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області (пр. Дніпровський, 24, м. Нова Каховка, Херсонська область, 74900), ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду 26.06.2023 року з адміністративним позовом (а.с.1-18 т.1) звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі ГУ НП), третя особа без самостійних вимог Каховський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі Каховський РВП ГУ НП) про визнання наказів про звільнення неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 року справу №340/4528/23 передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду (а.с.48-49 т.1).

24.07.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла справа №340/4528/23.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 року головуючим по справі №340/4528/23 визначена суддя Катаєва Е.В. (а.с.56 т.1).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.57-58 т.1).

Ухвалою суду від 23.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази по справі (а.с.130-131 т.1).

Ухвалою суду від 29.08.2023 року позов залишено без руху після відкриття провадження, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.142-144 т.1).

До суду позивач на виконання ухвали надав позов (а.с.174-183 т.1) до ГУ НП, третя особа без самостійних вимог Каховський РВП ГУ НП, у якому позивач просить суд:

- визнати неправомірними та скасувати накази начальника ГУ НП №413 від 05.05.2023 та №212 о/с від 23.05.2023 про звільнення його ОСОБА_1 , зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- зобов`язати ГУ НП поновити його ОСОБА_1 , на службі в Каховському РВП ГУ НП на посаді заступника начальника районного відділу з превентивної діяльності з 05.05.2023 року;

- зобов`язати ГУ НП виплатити йому ОСОБА_1 , грошове забезпечення за встановленими нормами за час його вимушеного прогулу з 05.05.2023 до дня поновлення на роботі.

Ухвалою суду від 11.09.2023 року продовжено розгляд справи №340/4528/23 (а.с.201 т.1).

Ухвалою суду від 17.10.2023 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання (а.с.220 т.1).

Позивач зазначив, що він проходив службу в органах Національної поліції України на посаді заступника начальника районного відділу з превентивної діяльності Каховського РВ ГУНП та оскаржуваним наказом №212 о/с від 23.05.2023, виданим на підставі проведеного службового розслідування, був звільнений зі служби. Службове розслідування проведене у зв`язку з подією його затримання 20.04.2023 року в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 (Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою) в рамках розслідування кримінального провадження №0000166 вiд 08.02.2023, вину у вчиненні якого він не визнав.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дисциплінарна комісія, висловлюючи позицію щодо його звільнення зі служби в поліції у зв`язку з порушенням службової дисципліни, фактично визнала його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, чим перебрала на себе функції суду та всупереч вимог ст.62 Конституції України порушила принцип презумпції невинуватості.

Позивач вважає накази №413 від 05.05.2023 та №212 о/с від 23.05.2023 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки на його думку висновок за результатом проведеного розслідування є необгрунтованим та безпідставним.

ОСОБА_1 зазначив, що під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлено чи дійсно його поведінка містила ознаки дисциплінарного проступку. Також комісією не встановлено вину у вчиненні дисциплінарного проступку, ступінь тяжкості проступку, мету і мотиви проступку, а також розмір заподіяної шкоди.

Серед інших порушень процедури проведення дисциплінарного розслідування позивач вказує, що наказ №212 о/с від 23.05.2023 не містить відомостей про початок службового розслідування, підстави його призначення, час проведення, мету, встановлені обставини та наслідки.

Водночас, висновок не містить обов`язкових: пояснень поліцейського щодо обставин справи; посилань на документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до запропоновані заходи вчинення проступку, вжиті або для їх усунення, обставини, поліцейського звинувачення; відомості про наявність /відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Також відповідач при застосуванні найсуворішого дисциплінарного стягнення фактично не врахував його характеристику та попередню поведінку, а також жодним чином не мотивував неможливості застосування до нього іншого виду дисциплінарного стягнення, окрім як звільнення зі служби в поліції.

Крім того, позивач зазначив, що йому було відмовлено в ознайозмленні з матеріалами службового розслідування.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов (а.с.149-171 т.1), в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, зазначивши, що службовим розслідуванням встановлено вчинення капітаном поліції ОСОБА_1 дисципрінарного проступку.

Сутність встановлених комісією порушень відносно позивача полягає у невиконанні поліцейським службової дисципліни, що суперечить інтересам законності, компрометує звання поліцейського та підриває авторитет поліції, зокрема, ОСОБА_1 будучи представником влади, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , використовуючи своє службове становище з метою незаконного збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди від гр. ОСОБА_4 за забезпечення незаконної передачі йому сільськогосподарської техніки, що на праві приватної власності належить місцевому підприємцю, який у зв`язку із військовою агресією РФ покинув територію тимчасово окупованої Херсонщини, та безперешкодного транспортування техніки (за відсутністю документів на неї) через низку блокпостів Збройних сил України.

Представник відповідача зазначив, що оскаржувані накази не містять жодних посилань на винуватість позивача в межах кримінального провадження, комісією встановлено вчинення дисциплінарного проступку. Зібраними дисциплінарною комісією матеріалами підтверджується факт вчинення старшим капітаном поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Також зазначив, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є співмірним до вчиненого позивачем дисциплінарного проступку, який є несумісним з подальшим проходженням служби.

При цьому, комісією забезпечено право позивача на надання пояснень в рамках дисциплінарного розслідування, а саме: лист із викликом про прибуття 01.05.2023 року для надання пояснень направлявся на поштову та електронну адреси позивача. До листа додано бланк з визначеними комісією питаннями та запропоновано у разі неприбуття у вказаний час надіслати ГУНП пояснення в електронному вигляді.

27.04.2023 року за допомогою месенджера дружини позивача на розгляд комісії надійшов лист від ОСОБА_1 , що прибути останній за викликом не може у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

01.05.2023 позивач не прибув для надання пояснень, також до комісії не надходило пояснень з відповідями на поставлені питання в електронному вигляді. З метою забезпечення права на захист ОСОБА_1 повторно надіслано службові листи з викликом про прибуття для надання пояснень 03.05.2023 року, однак позивач до комісії не прибув, жодних заяв, повідомлень, листів, рапортів від позивача не надходило.

Щодо доводів позивача про неврахування позитивної характеристики позивача, представник відповідача зазначив, що попередня позитивна характеристка не спростовує вчинений дисциплінарний проступок, наслідки якого (публічний резонанс, підірваний рівень довіри населення до поліції) та обставини його допущення були враховані керівником при визначенні виду дисциплінарного стягнення.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.206-212 т.1), в якій він просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові, зауваживши, що висновок за результатами службового розслідування та відзив на позов не розтлумачують, що саме слід розуміти під допущеним дисциплінарним проступком. При цьому вважає, що комісією прийнято висновок виключно на підставі затримання позивача та повідомлення йому про підозру.

При цьому наголошує, що докази спілкуванням ОСОБА_1 із ОСОБА_4 чи змови між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

Відповідач не врахував, що повідомлення про початок службового розслідування направлялось рекомендованим листом з повідомленням на адресу АДРЕСА_5 , де позивач не проживає.

Також на думку представника позивача, безперешкодне та самовільне пересування ОСОБА_4 , який за матеріалами справи є хабародавцем, свідчить про зрежисованість даної ситуації, а не фіксування злочинної діляьності.

Крім того, комісією не надано правову оцінку діям працівників поліції, які несли службу на блокпостах та безперешкодно пропустили сільгосптехніку.

Вказує, що прийняття наказу про звільнення до ухвалення судом обвинувального вироку є незаконним. На його думку, єдиним законним і логічно правильним алгоритмом поведінки відповідача повинно було бути відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків на період проведення досудового розслідування. А у подальшому, в залежності від результатів розгляду кримінального провадження вже прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

До суду представник третьої особи Каховського РВП ГУ НП надав пояснення по справі (а.с.186-192 т.1), у яких вона просила відмовити у задоволенні позову з підстав, заявлених ГУ НП, зазначивши, що вірними є висновки дисциплінарної комісії про недотримання ОСОБА_1 службової дисципліни, який дискредитував звання поліцейського. Також представник просив розглядати справу без участі Каховського РВП ГУ НП.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені у заявах по суті справи, зазначивши, що дисциплінарною комісією не встановлено у чому виявилось порушення ним службової дисципліни та відстутні будь-які докази на підтвердження таких обставин.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті справи, додатково зазначивши, що під час затримання у позивача було вилучено мобільний телефон, що унеможливлювало подання дисциплінарній комісії пояснень в рамках службового розслідування.

Також зазначив, що при поновленні працівника на роботі йому нараховується та виплачується середнє грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на число календарних днів вимушеного прогулу згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100).

При цьому, представник позивача не погодився із розміром заробітної плати, який визначено ГУ НП у довідках №297 від 13.07.2023 року та №296 від 13.07.2023 року, оскільки ОСОБА_1 у березні-травні також виплачувалась додаткова винагорода на період дії воєнного стану у розмірі 30 000 грн щомісячно, яка не врахована ГУ НП при обчисленні середньоденного грошового заробітку для визначення середнього грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві, додатково зазначивши, що при визначенні розміру середньої заробітної плати поліцейського застосовується саме Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МВС України 06.04.2016 №260 (далі Порядк №260), який є спеціальним для спірних правовідносин.

Водночас, представник відповідача зазначила, що додаткова винагорода за травень позивачу не виплачувалась, оскільки він перебував на лікарняному. Отже розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати довідок №300 від 17.07.2023 року та №298 від 13.07.2023 року є вірним.

Ухвалою суду від 31.10.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, витребувано у відповідача довідки про всі нараховані та виплачені позивачу складові грошового забезпечення позивача, у відповідності до Порядку №100 та №260 (а.с.236 т.2).

Також в ході судового засідання встановлено, що на посаду заступника начальника відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУ НП призначено підполковника поліції Сенчина В.О. (а.с.114 т.2), якого ухвалою суду від 31.10.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. Зобов`язано позивача направити ОСОБА_2 копію позову з додатками в останній редакції для надання третьою особою пояснень (а.с.236 т.2).

Третя особа ОСОБА_2 подав клопотання, у якому просив відмовити у задоволенні позову та проводити розгляд справи без його участі (а.с.192 т.1).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з питань проходження публічної служби, а саме проходження служби позивачем в Національній поліції України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII (далі Закон №580-VIII) (у редакції від 15.04.2023 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 (а.с.19 т.1), проходив службу на посаді заступника начальника відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУ НП, що не заперечується сторонами.

20.04.2023 до УГП ГУНП в Херсонській області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 21:00 год у м. Берислав Херсонської області працівниками СБУ задукоментовано факт отримання неправомірної вигоди окремими працівниками Каховського РВП ГУНП в Херсонській області. Вказаний факт свідчить про ознаки дисциплінарного проступку в діях поліцейських.

Також 20.04.2023 підполковником поліції ОСОБА_5 начальнику ГУ НП в Херсонській області подано рапорт про необхідність проведення службового розслідування з метою збирання, перевірки, оцінки матеріалів, своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування обставин наявності в діяннях поліцейських дисциплінарного проступку (а.с.38 т.2).

20.04.2023 року наказом ГУНП №308 призначено службове розслідування з метою збирання, перевірки, оцінки матеріалів, своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування обставин наявності в діяннях поліцейських Каховського РВП ГУНП за фактом порушення кримінального провадження №0000166 дисциплінарного проступку, відповідно до статей 14, 15, 26, 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, пунктів 2, 3, 4 розділу І, пункту 1 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 (а.с.33-34 т.2).

Наказом ГУНП від 20.04.2023 №355 на період проведення службового розслідування позивача відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) (а.с.35-37 т.2).

21.04.2023 ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що не заперечується сторонами.

04.05.2023 начальник ГУ НП Король І. за результатами проведеного службового розслідування затвердив висновок службового розслідування (а.с.1-32 т.2).

Згідно висновку службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що 20.04.2023 о 22:00 год до ГУНП надійшла інформація про те, що цього ж дня о 21.00 год у м. Берислав працівниками СБУ в рамках кримінального провадження №0000166 від 08.02.2023, внесеного до ЄРДР за ознаками складку кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, задокументовано факт отримання неправомірної вигоди працівниками Каховського РВП ГУНП в Херсонській області, а саме: начальником відділу превенції зазначеного підрозділу майором поліції ОСОБА_3 та заступником начальника відділу з превентивної діяльності того ж РВП капітаном поліції ОСОБА_1 , у розмірі 8000 тис. доларів США (на загальну раніше обумовлену та передану неправомірну вигоду у сумі 18000 доларів США) від гр. «Н», які останній передав працівникам поліції ( ОСОБА_3 ) за незаконне відчуження йому сільськогосподарської техніки, що належить місцевим підприємцям (громадянам України). Слідчим СУ СБУ майора поліції ОСОБА_3 та капітана поліції ОСОБА_1 затримано у порядку ст.208 КПК України.

До УП ГУНП надійшла інформація про те, що 21.04.2023 року у кримінальному провадженні №0000166 слідчим СБУ капітану поліції ОСОБА_1 та майору поліції ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. 22.04.2023 року Шевченківським районним судом міста Києва ОСОБА_3 та ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 617320 грн. За інформацією СБУ 24.04.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 внесено заставу у розмірі, визначеному ухвалою суду.

Комісією встановлено, що територія Каховського РВП ГУНП з початку військової агресії РФ проти України повністю була окупована, а з листопада 2022 року деокуповано два населених пункти, які відносяться до Новокаховської ОТГ, а саме: с. Козацьке та с. Веселе. З листопада 2022 року особовий склад Каховського РВП ГУНП фактично дислокувався у м. Берислав та обслуговував території зазначених населених пунктів, а також декілька сіл уздовж правобережжя р. Дніпро, від посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до с. Тягинка. На території обслуговування, окрім виконання основних поліцейських функцій, пов`язаних із забезпечення правопорядку та протидії злочинності, несли службу на стаціонарних блокпостах.

В описовій частині висновку службового розслідування міститься посилання на повідомлення про підозру, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 будучи представниками влади, за попередньою змовою вирішили діяти всупереч вимогам Конституції України та законів України, використовуючи своє службове становище з метою незаконного особистого збагачения шляхом гр. ОСОБА_4 за забезпечення незаконної передачі йому трактора марки «МТЗ Білорус», що на праві приватної власності належить місцевому підприємцю, який у зв`язку із військовою агресією РФ покинув територію тимчасово окупованої Херсонщини, та безперешкодного транспортування цього трактора, за відсутністю документів на нього, через низку блокпостів ЗСУ.

Згідно з висновком комісії у процесуальних документах зазначено, що у січні 2023 року ОСОБА_1 , перебуваючи у місці тимчасової дислокації Каховського РВП ГУНП в селі Тягинка Бериславського району Херсонської області, дізнався, що на території фермерського господарства «ЮКОС І К», яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_6 , перебуває сільськогосподарська техніка, яку директор, власник та бенефіціар вказаного підприємства ОСОБА_6 залишив на непідконтрольній на той час території України, так як був змушений покинути територію окупованої збройними силами РФ Херсонської області.

ОСОБА_1 , зловживаючи наданими йому повноваженнями, діючи всупереч інтересів служби, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, достовірно знаючи, що вказана сільськогосподарська техніка не є безхазяйною, а належить на праві власності ФГ «ЮКОС І К» - залучив для реалізації свого злочинного умислу начальника відділу превенції Каховського РВП ГУНП ОСОБА_3 , якому, згідно узгодженого плану, відведено роль зустрічатися з ймовірними покупцями сільськогосподарської техніки, домовлятися з ними про ціну майна, а також сприяти безперешкодному перевезенню техніки через блок-пости ЗСУ без наявних реєстраційних документів на техніку.

З цією метою, у січні 2023 року ОСОБА_1 підшукав на території механізованого двору ФГ «ЮКОС І К», яке розташоване на території села Тягинка Херсонської області, трактор «МТЗ Білорус» модель 892, а також покупця цього трактора - заступника директора ТОВ «Агро-Еко-Транс» ОСОБА_4 , якому вирішення подальших питань з реалізації належало спілкуватися із посередником - ОСОБА_3 .

У висновку комісії заначено також, що згідно з наявними у матеріалах службового розслідування процесуальними документами ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_1 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений отримання на неправомірної вигоди, отримав від ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 9 тисяч 900 доларів США.

Дослідивши вказані процесуальні документи, а також пояснення, які були надані працівниками поліції під час службового розслідування та на підставі іншіх зібраних доказів дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , обіймаючи керівні посади в Каховському РВП ГУНП, маючи спеціальні звання та здійснюючи функції представників влади, проігнорували вимоги нормативно актів, нехтуючи проти інтересів служби, грубо порушили вимоги п.1-4, 6, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1-3 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, ст.22,38 Закону України «Про запобігання корупції», Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейського.

Дисциплінарна комісія, надаючи оцінку факту порушення службової дисципліни ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у висновку зазначила, що вона не встановлювала фактів скоєння ними кримінальних правопорушень. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні особою службової дисципліни, що суперечить інтересам законності, компрометує звання поліцейського та підриває авторитет поліції.

Комісією також встановлено, що інформація про надзвичайну подію за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була висвітлена у соціальній групі «Березовый сок» мессенджера Telegram, набула розголосу та викликала суспільний резонанс (понад 4,7 тис. негативних відміток громадян), тим більше в умовах воєнного стану, що негативно вплинуло на формування у населения думки про діяльність поліції.

Відповідно до п.4 висновку службового розслідування від 04.05.2023 за вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.1-4, 6, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1-3 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, ст.22,38 Закону України «Про запобігання корупції», Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейського, абз.2,3,4,6 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 комісією рекомендовано застосувати до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

05.05.2023 ГУНП прийнято наказ №413 «Про застосування дисциплінарного стягнення», пунктом 1 якого, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилися в порушенні норм, визначених п.3 висновку службового розслідування від 04.05.2023, за вчинення дисциплінарного проступку до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (а.с.188 т.2).

Згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Наказом ГУНП від 23.05.2023 року №212о/с Про особовий склад відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) звільнено зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 з 23.05.2023 року (а.с.189 т.2).

Позивач, не погоджуючись з наказами №413 від 05.05.2023 року та №212о/с від 23.05.2023 року, звернувся до суду з цим позовом.

Заслухавши позивача, його представника та представника ГУ НП, дослідивши заяви по суті справи та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.1 та 2 ст.19 Закону №580-VIII).

Дисциплінарний статут затверджений Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту (в редакції від 31.03.2023 чинній на час виникнення спірних правовідносин) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 3 ст.13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч.1-2 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

У зв`язку із збройною агресією РФ проти України згідно із Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території Україні введено воєнний стан.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» №2123-IX від 15.03.2022 року (далі Закон №2123-IX), який набрав чинності 01.05.2022 року, доповнено Дисциплінарний статут розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Частиною 1 статті 26 розділу V Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Згідно ч.5 ст. 26 розділу V Дисциплінарного статуту за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.

Відповідно до ч.1 ст.19 Дисциплінарного стутуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема: обставини справи (обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку); пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку та інші.

Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі №824/126/17-а сформував правовий висновок, згідно якого підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Тобто, самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування щодо поліцейського дисциплінарного стягнення.

Таким чином, наявність дисциплінарного проступку, тобто визначених дій або бездіяльності, невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни, повинна бути доведена саме матеріалами службового розслідування.

Дослідивши матеріали службового розслідування, судом встановлено, що матеріали не містять доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а у висновку за результатом проведеного розслідування відповідач посилається саме на загальні норми порушення позивачем службової дисципліни, вчинення дій, що підривают авторитет поліції, а такими діями комісія за змістом висновку службового розслідування вважає підшукування сільськогосподарської техніки за попередньою змовою з ОСОБА_3 з метою її збуту.

Пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутні.

Дисциплінарна комісія у висновку на підтвердження факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку посилається на письмові пояснення, зокрема, поліцейського Каховського РВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_7 та поліцейського СРПП Каховського РВП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_8 , зібрані комісією.

Опитаний під час службового розслідування старший сержант поліції ОСОБА_7 пояснив комісії, що в грудні 2022 року (точну дату не пам`ятає) він ніс службу у складі автопатруля спільно із сержантом поліції ОСОБА_8 та у обідній час вони разом заїхали до території складів, які знаходяться біля в`їзду у с. Бургунка. ОСОБА_8 вийшов із автомобіля та сфотографував якусь техніку (сіялку), яка знаходилась в ангарі, після чого відповідні фото за допомогою месенджера надіслав капітану поліції ОСОБА_1 (а.с.177-178 т.2).

Водночас, опитаний ОСОБА_8 пояснив комісії, що у грудні 2022 року за адресою: Херсонська область, с. Бургунка, вул. Комарова стояв трактор марки «Білорус», який використовували військові ЗСУ у своїх цілях. Як йому відомо через деякий час з`явився власник трактора і хотів його забрати, але військові відмовились віддавати його. Потім приїхав ОСОБА_3 з невідомим ОСОБА_8 чоловіком, який забрав цей трактор. Більше ОСОБА_8 не бачив ні трактора, ні вище вказаного чоловіка. Від керівництва, зокрема ОСОБА_1 , ніяких вказівок з цього приводу не отримував (а.с.173-174 т.2).

Отже, ОСОБА_8 не підтвердив заявлені ОСОБА_7 обставини щодо фотографування розміщення сільськогосподарської техніки та надсилання таких фото керівнику - ОСОБА_1 .

Дисциплінарна комісія в розрізі доведеності вчинення позивачем проступку не надала оцінку протилежним поясненням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , враховуючи те, що останній пояснив, що не неотримував від ОСОБА_1 жодних вказівок для вчинення будь-яких дій відносно сільськогосподарської техніки, яку у грудні 2022 року забрав ОСОБА_3 .

Матеріали дисциплінарної справи не містять будь-яких інших доказів, які враховані комісією для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, яки за змістом висновку службового розслідування полягають у підшукування ОСОБА_1 сільськогосподарської техніки з метою її збуту. Також комісія не зазначила жодного доказу на підтвердження заявленого факту наявності попередньої змови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який за матеріалами справи перевозив сільськогосподарську техніку через блокпости ЗСУ з метою отримання неправомірної вимоги, у зв`язку з чим був затриманий.

Суд вважає, що комісією необгрунтовано та безпідставно встановлено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

При цьому, суд вважає, що внесення щодо позивача відомостей до Єдиного реєстру судових розслідувань не є достатньою та самостійною підставою для висновків щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку у виді порушення службової дисципліни, позаяк вказані обставини не можуть свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку.

Оцінюючи обґрунтованість спірних наказів суд враховує, що висновок наказу має прийматися на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які повинні досліджуватись під час перевірки і відповідати вимогам закону про їх належність та допустимість.

Матеріалами справи підтверджується, що комісією з метою опитування позивача при проведенні службового розслідування ОСОБА_1 надсилались виклики для надання пояснень та форма для заповнення відповідей на складені комісією запитання. Між тим, позивач повідомив комісію, що прибути для надання пояснень у нього немає можливості через перебування на лікарняному. Пояснення від ОСОБА_1 комісія не отримала. При цьому, позивача звільнено зі служби в поліції 23.05.2023 року в перший день виходу після лікарняного.

Суд вважає, що дисциплінарною комісією не вжито заходів щодо об`єктивного встановлення обставин, а висновки побудовані на припущеннях. Відповідачем як суб`єктом владних повноважень за наслідком проведення службового розслідування, не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та, відповідно, підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що накази ГУ НП №413 від 05.05.2023 та №212 о/с від 23.05.2023 прийнято необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Позивач в обґрунтування позову вказує також на інші порушення при проведенні дисциплінарного провадження, які призвели до неправомірного висновку та наказу про його звільнення. Між тим, за позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки суд дійшов висновку про непідтвердженість проведеним службовим рослідуванням вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що є достатнім для скасування оскаржуваних наказів з підстав необ`єктивності та неправомірності висновків проведеного службового розслідування відносно позивача суд враховуючи позицію ЄСПЛ, викладену у справах «Салов проти України» та «Серявін та інші проти України», не надає оцінку іншим доводам позивача.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ч.8 ст.235 КЗпП України).

Позивач у змісті позову просить поновити його на посаді з 05.05.2023, однак згідно матеріалів справи 05.05.2023 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, та лише з 23.05.2023 звільнено зі служби (наказ ГУ НП №212 о/с від 23.05.2023).

Відповідно до ч.2,3 ст.77 Закону №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУ НП з 24.05.2023 (наступного дня після звільнення).

Частиною 2 ст.235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Вищначення середнього заробітку врегульовано Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок №100).

Проте виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова №988).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06.04.2016 року №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок №260).

Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

За змістом Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. При цьому загальні норми можуть застосовуватися субсидіарно, тобто, в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю. Можливість субсидіарного застосування загальних правових норм до відносин публічної служби, як правило, закріплена у спеціальному законі, що регулює такий вид публічної служби.

Верховний Суд у постанові від 19.08.2020 по справі №815/735/17 дійшов висновку, що Порядок №260 є спеціальним для вирішення правовідносин щодо оплати грошового забезпечення поліцейським, тому грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Подібний висновок вже був висловлений Верховним Судом у постановах від 26.04.2019 у справі 815/1829/17, від 09.04.2020 у справі №540/426/19, від 29.05.2020 у справі №821/304/1718, який також підтриманий Верховним Судом у постанові від 17.03.2021 у справі №815/6557/16.

Тобто, в межах спірних правовідносин застосовчими є норми Порядку №260, який є спеціальним нормативно - правовим актом для нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Таким чином, вказаним спеціальним нормативно - правовим актом визначені порядок та підстави нарахування та виплати грошового забезпечення при скасування наказу про звільнення та поновленні особи на службі, тобто видання наказу керівником органу поліції про поновлення особи на службі з нарахуванням та виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення, а саме всіх видів грошового забезпечення (в тому числі премії), які були їм визначені на день звільнення.

Позивач просить зобов`язати ГУ НП виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.05.2023 по день поновлення на роботі.

Судом встановлено, що позивач фактично звільнений від 23.05.2023 року, в перший день виходу на службу після лікарняного.

Таким чином, його вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання ГУ НП нарахувати та виплатити йому за час вимушеного прогулу з дня звільнення по час поновлення на службі всі види грошового забезпечення (в тому числі премію), які були йому визначені на день звільнення відповідно до п.6 Порядку №260.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів №413 від 05.05.2023 та №212 о/с від 23.05.2023, поновлення його на посаді заступника начальника відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУ НП з 24.05.2023 року та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до п.6 Порядку №260.

Відповідно до п.2-3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 6, 7, 9, 242-246, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73000, ), треті особи без самостійних вимог Каховський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області (пр. Дніпровський, 24, м. Нова Каховка, Херсонська область, 74900), ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Херсонській області №413 від 05.05.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення» та №212 о/с від 23.05.2023 «Про особовий склад».

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу превентивної діяльності Каховського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з 24.05.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з дня звільнення по час поновлення на службі всі види грошового забезпечення (в тому числі премію), які були йому визначені на день звільнення відповідно до пункту 6 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 року №260.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу превентивної діяльності Каховського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з 24.05.2023 року.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва