Справа № 545/1828/23
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/1828/23
Провадження № 2-а/545/83/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2023 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, третя особа: поліцейський взводу №1 роти №4 БУПП в Полтавській області ДПП капрал поліції Герасименко Вадим Костянтинович, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив :

23.05.2023 року адвокат Шерстюк А.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, третя особа: поліцейський взводу №1 роти №4 БУПП в Полтавській області ДПП капрал поліції Герасименко Вадим Костянтинович, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що 16 лютого 2023 рокуОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу, у розмірі 20 400 грн., що підтверджено Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БАД №354597 від 16.02.2023 року).

Суттю адміністративного правопорушення зазначено наступне: 16 лютого 2023 року об 11 год. 20 хв. на (в) Полтавській обл. Полтавський р-н, с. Супрунівка, вул. Київська, 7Б, водій керуючи ТЗ NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 29 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ Trucam LTI 2020ТС, чим порушив п.п. 12.4. ПДР України, а також керував ТЗ будучи позбавлений права керування ТЗ Постановою Київського районного суду м. Полтави від 01.12.2022, яка набрала законної сили 14.02.2023 року, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та Постанову КМУ №340, об`єднано згідно ст. 35 КУпАП, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статі 122, частиною 4 ст. 126 КУпАП.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи. Вимірювання швидкості руху автомобіля NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було проведено Відповідачем з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів TruCam, яким зафіксовано, що автомобіль, NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год. Однак, Відповідачем на місці не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam. Інспектор порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було, інспектор обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановленої законом процедури.

За таких обставин, він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серія БАД №354597 від 16 лютого 2023 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Так, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 зробив висновок про те, що сама постанова про адміністративне правопорушення не може розцінюватись як беззаперечний доказ вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова за своєю правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Просить суд його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, скасувати постанову.

Позивач та його представник до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність позов підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився надавши заяву про розгляд справи у його відсутність прохав в позові відмовити з підстав викладених у відзиві. Так у відзиві представник відповідача вважає, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП, оскільки Під час несення служби в с. Супрунівка, по вул. Київська, 7-Б, 16.02.2023 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008425) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 25 км/год.,чим порушив п. 12.4 ПДР України, а також керував транспортним засобом будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами постановою Київського районного суду м. Полтава від 01.12.2022 року, що вступила в законну силу 14.02.2023 року, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанову КМУ №340.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектором було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. В подальшому, під час перевірки у водія документів та його особу відповідно до інформаційно-пошукових систем МВС, було встановлено порушення ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанови КМУ № 340, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП.

За результатом розгляду справи винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та ч. 4 ст. 126 КУпАП та з урахуванням положень ст. 36 КУпАП накладено стягнення в розмірі 20 400 грн., відповідно до санкції статті. До постанови в якості доказу долучено фото відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008425), на якому зафіксовано швидкість транспортного засобу, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення, а також відеозапис із нагрудної відеокамери (бодікамери) патрульних.

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Полтава від 01.12.2022 у справі № 552/5851/22 гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Не погодившись з постановою Київського районного суду м. Полтава ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду.

Однак, рішенням Полтавського апеляційного суду від 14.02.20223 року апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтава без змін.

На підставі постанови суду першої та апеляційної інстанції було внесено відповідну інформацію до баз даних МВС України. Так, відповідно до витягу із бази даних ІІПС (інтегрована інформаційна пошукова система) МВС України, гр. ОСОБА_1 має діючий статус особи, що позбавлена права керування. Строк позбавлення із 14.02.2023, по 14.02.2024 року.

Таким чином, на момент зупинки 16.02.2023 гр. ОСОБА_1 , мав статус особи позбавленої права керування всіма видами транспортних засобів постановою суду, що вступило в законну силу.

Відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 14.02.2023 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Павлюк І. О. в судовому засіданні були присутні, а отже, гр. ОСОБА_1 знав про рішення суду та розумів, що від 14.02.2023 він є особою позбавленою права керування транспортними засобами, строком на 12 місяців.

Отже, позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування всіма видами транспортних засобів, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення в межах статті, у вигляді штрафу, у розмірі 20 400 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ України від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. № 437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки.

До вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки -«Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3 197-12.

На підставі вищевикладеного, 29 серпня 2012 фірмі Laser Technology, Inc., яка є виробником TruCam, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012.

Вищевказана процедура проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки була передбачена положеннями Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 р. № 113/98-ВР. (втратив чинність 01.01.2016 р.) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, які наразі втратили чинність.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 р. № 113/98-ВР, (втратив чинність 01.01.2016 р.) засоби вимірювальної техніки, призначені для серійного виробництва в Україні або для ввезення на територію України партіями,підлягають державним приймальним та контрольним випробуванням з метою затвердження типів цих засобів або контролю їх відповідності затвердженим типам і обов`язковим вимогам нормативних документів з метрології.

Також відповідно до п. 1.3. «Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтво про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки», затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 № 100 (втратив чинність 14.06.2016 р.) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видаються на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам в Україні - для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями.

Тобто вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно вироблялися в Україні або ввозити на територію України партіями.

Саме на виконання вимог вищевказаних нормативно-правових актів, які наразі втратили чинність, і здійснювалися державні приймальні випробування приладу TruCam з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного

реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Також необхідно зауважити, що відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019. При цьому, прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його Перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 р.) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

В свою чергу, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/24066, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 15.11.2021 р. та чинного до 15.11.2022 р.. Відповідно до Постанови кабінету міністрів України від 05 квітня 2022 р. № 412 свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. Отже, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI20/20 № ТС008425 є придатним до застосування на момент фіксації порушення.

Новим законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 р.) не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

У своєму позові позивач посилається на той факт, що замір швидкості руху здійснювався із рук, що могло дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку.

З цього приводу необхідно зазначити наступне. Відповідно до інструкції з використання лазерного вимірювача швидкості TruCam, допускається можливість використання приладу як із руки, так і з триноги. Таким чином, використання із руки є допустимим та не є порушенням.

Крім того, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/24066 від 15.11.2022 похибка заміру швидкості становить +/- 2 км/год. Похибка саме в 2 км/год., а не більше чи менше, встановлено на основі спеціальних вимірювань, уповноваженим на те органом, про що видано відповідний сертифікат. В свою чергу позивач, на основі власних припущень, ставить під сумнів величину даної похибки та допускає можливе її збільшення. Дане твердження нічим не обґрунтоване. Виробником приладу передбачено уникнення даної ситуації, що підтверджується інструкцією, де зазначено, що для запобігання вимірювання неточної швидкості руху, TruCam контролює апаратні засоби системи вимірювання. Та коли прилад виявляє умови помилки, від показує повідомлення про помилку замість результатів вимірювання.

Дане твердження позивача не підкріплено жодними доказами.

Лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу, що передбачено інструкцією із експлуатації, як передбачено і використання із рук. При цьому, в незалежності від способу розташування приладу (з рук чи з триноги) вимірювання швидкості транспортних засобів, здійснюється автоматично, що не суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме в даній статті говориться, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель Фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Необхідно зазначити, що в даному випадку вимірювання швидкості руху було здійснено в спосіб розміщення приладу TruCam по зовнішньому периметру дороги М-03 «Київ - Харків - Довжанський», про що й зазначено в ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Виходячи із положень вище зазначеної статті, дозволяється розміщувати фото- і відеотехнічні засоби ті, що працюють в ручному режимі, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі.

Слід зазначити, що правомірність використання лазерного вимірювача швидкості TruCam у ручному режимі відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію цієї позиції дотримуються колегії суддів у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2020 року у справі № 524/3678/20, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 року у справі № 363/956/21, у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 року у справі № 545/2369/20 року, де надають оцінку використанню приладу із руки, та вказують свою позицію щодо того, що таке використання не є порушенням ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи позивача про те, що пристрій для вимірювання швидкості руху патрульні поліцейські тримали в руках, що суперечить положенням ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», є безпідставними.

Помилковими є твердження позивача про те, що в силу приписів ст.40 Закону України «Про національну поліцію» Відповідач не мав права використовувати зазначений засіб вимірювальної техніки не в автоматичному режимі, оскільки дана норма закону не виключає можливість використання органами поліції вимірювачів швидкості руху, які не є стаціонарними.

До постанови у справі про адміністративне правопорушення додається фото та відео із приладу TruCam, на якому зафіксовано автомобіль, швидкість із якою він рухається, а також дату, час, місце вчинення правопорушення. Посилання на дані докази містяться у відповідній графі бланку постанови, відтак вони є достатніми та допустимим для встановлення факту наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Також, в оскаржуваній постанові зазначено посилання на відео з нагрудної камери по факту виявлення правопорушення та по факту розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Дані докази, було покладено в основу прийнятого рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності, оскільки в п. 7 «до постанови додаються» міститься відповідна відмітка, зазначено технічний пристрій, на який зафіксовано порушення ПДР а саме відеофіксація з бодікамери № 469252, але у зв`язку з тим, що на момент отримання позову 28.03.2023 року, стосовно оскарження постанови серії БАД № 354597 пройшло більше 30 днів, в зв`язку з чим надати до суду відео з нагрудної камери інспектора не виявляється за можливе.

Також, на місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Крім того, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Відтак, виносячи постанову, інспектор законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та дотримався всіх передбачених чинним законодавством процедур розгляду справи про адміністративне правопорушення, не порушив жодних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

В задоволенні позову позивача просить відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа ОСОБА_2 до суду не з`явився надавши заяву про розгляд справи у його відсутність заперечив щодо позову.

Зважаючи на те, що сторони висловили свою позицію, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до такого.

В с. Супрунівка, по вул. Київська, 7-Б, 16.02.2023 року екіпажем патрульної поліції було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 25 км/год,чим порушив п. 12.4 ПДР України, а також керував транспортним засобом будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами постановою Київського районного суду м. Полтава від 01.12.2022 року, що вступила в законну силу 14.02.2023 року, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанову КМУ №340.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектором було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. В подальшому, під час перевірки у водія документів та його особу відповідно до інформаційно-пошукових систем МВС, було встановлено порушення ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанови КМУ № 340, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП.

За результатом розгляду справи капралом поліції взводу №1 роти №4 БУПП в Полтавській області ДПП Герасименком Вадимом Костянтиновичем відносно ОСОБА_1 винесено постанову серія БАД №354597 від 16.02.2023 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та ч. 4 ст. 126 КУпАП та з урахуванням положень ст. 36 КУпАП накладено стягнення в розмірі 20 400 грн., відповідно до санкції статті. До постанови в якості доказу долучено фото відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008425), на якому зафіксовано швидкість транспортного засобу, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення, а також відеозапис із нагрудної відеокамери (бодікамери) патрульних.

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Полтава від 01.12.2022 у справі № 552/5851/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Не погодившись з постановою Київського районного суду м. Полтава ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду.

Рішенням Полтавського апеляційного суду від 14.02.20223 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтава без змін.

На момент зупинки 16.02.2023 ОСОБА_1 був позбавлений права керування всіма видами транспортних засобів постановою суду, що вступила в законну силу.

Відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 14.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Павлюк І. О. в судовому засіданні були присутні, а отже, ОСОБА_1 знав про рішення суду та розумів, що від 14.02.2023 він є особою позбавленою права керування транспортними засобами, строком на 12 місяців.

Отже, позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування всіма видами транспортних засобів, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 р. № 113/98-ВР, (втратив чинність 01.01.2016 р.) засоби вимірювальної техніки, призначені для серійного виробництва в Україні або для ввезення на територію України партіями,підлягають державним приймальним та контрольним випробуванням з метою затвердження типів цих засобів або контролю їх відповідності затвердженим типам і обов`язковим вимогам нормативних документів з метрології.

Також відповідно до п. 1.3. «Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтво про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки», затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 № 100 (втратив чинність 14.06.2016 р.) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видаються на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам в Україні - для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями.

Тобто вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно вироблялися в Україні або ввозити на територію України партіями.

Саме на виконання вимог вищевказаних нормативно-правових актів, які наразі втратили чинність, і здійснювалися державні приймальні випробування приладу TruCam з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Правомірність використання лазерного вимірювача швидкості TruCam у ручному режимі відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію цієї позиції дотримуються колегії суддів у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2020 року у справі № 524/3678/20, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 року у справі № 363/956/21, у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 року у справі № 545/2369/20 року, де надають оцінку використанню приладу із руки, та вказують свою позицію щодо того, що таке використання не є порушенням ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи позивача про те, що пристрій для вимірювання швидкості руху патрульні поліцейські тримали в руках, що суперечить положенням ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», є безпідставними.

Згідно ст.256 КУпАП визначені вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених ст.258 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що порушення в діях працівників поліції відносно ОСОБА_1 відсутні, що підтверджується доказами наданими представником відповідача та не спростовані представником позивача а постанова серія БАД №354597 від 16.02.2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 20 400 грн. є законною та винесеною в чіткій відповідності до встановлених обставин а тому позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 18, 158, 163, 167, 185, 186, 254,286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, третя особа: поліцейський взводу №1 роти №4 БУПП в Полтавській області ДПП капрал поліції Герасименко Вадим Костянтинович, про скасування постанови серія БАД №354597 від 16.02.2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 20 400 грн.

Рішення суду може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://pl.pl.court.gov.ua/sud1625.

Суддя: А. Г. Потетій