Справа № 520/212/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 р. № 520/212/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ,03048, ) в якому просить суд:

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 15.01.2022 по 16.08.2022 (доплату за службу у нічний час) у сумі 6624,3 грн.;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 15.01.2022 по 18.08.2022 (індексація грошового забезпечення) у сумі 3375,17 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції , яка полягає у не нарахуванні і невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати доплати за несення служби у нічний час та індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 компенсацію, згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ втрати частини доходу за весь час затримки виплати основного розміру доходу (доплати за несення служби у нічний час) з 07.11.2015 по 16.08.2022 року;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 компенсацію, згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ втрати частини доходу за весь час затримки виплати основного розміру доходу (індексації грошового забезпечення) з 07.11.2015 по 18.08.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, протиправно не виплачено середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 15.01.2022 по 16.08.2022 (доплату за службу у нічний час) у сумі 6624,3 грн. та середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 15.01.2022 по 18.08.2022 (індексація грошового забезпечення) у сумі 3375,17 грн. Також зазначив, що відповідачем протиправно не нарахуванні і невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати доплати за несення служби у нічний час та індексації грошового забезпечення.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.

Відповідач, на адресу суду, відзив на адміністративний позов не надав.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя у період з 03.07.2023 по 24.07.2023 перебував у відпустці. В період з 16.10.2023 по 20.10.2023 перебував на навчанні та з 23.10.2023 по 26.10.2023 перебував на лікарняному.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

З вересня 2015 року по січень 2022 року ОСОБА_1 перебував на службі в управлінні патрульної поліції в Харківській області ДПП на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №4 та отримував грошове забезпечення відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

З 07.11.2015 по 28.02.2018 ДПП ОСОБА_1 не нараховувалась і не виплачувалась доплата за несення ним служби у нічний час, а з 07.11.2015 по 01.11.2017 йому не нараховувались і не виплачувалась індексація його грошового забезпечення.

Крім того, ОСОБА_1 також не нараховувалась і не виплачувалась компенсація за несвоєчасну виплату йому доплати за несення служби у нічний час та індексації грошового забезпечення, а також був несвоєчасний розрахунок при звільненні.

З приводу чого ОСОБА_1 , у грудні 2021 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити доплату за службу у нічний час, суму індексації грошового забезпечення та компенсації в зв`язку з порушенням строків їх виплати до ДПП.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 17.02.2022 у справі № 520/28168/21 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати інспектору взводу №1 роти №1 батальйону №4 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 доплати за несення ним служби у нічний час за період з 07.11.2015 по 28.02.2018 та сум індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017. Зобов`язано Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату інспектору взводу №1 роти №1 батальйону №4 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 доплату за службу у нічний час за період з 07.11.2015 по 28.02.2018. Зобов`язано Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату інспектору взводу №1 роти №1 батальйону №4 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017. В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.

Після набрання законної сили судового рішення Харківського окружного адміністративного суду № 520/28168/21 від 17 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав заяву щодо виконання рішення суду від 21.07.2022 до ДПП. В результаті розгляду заяви ДПП ОСОБА_1 здійснено виплату у вигляді доплати за службу в нічний час в сумі 6632,97 грн та індексація грошового забезпечення в сумі 3375,17 грн відповідно до платіжного доручення від 16.08.2022 року № 8320, що підтверджується листом заступника начальника ДПП Кройтора Олександра №10951/41/5/05-2022 від 17.08.2022 та відповідними квитанціями.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 по справі № 520/28168/21 позивачу було виплачена доплата за службу у нічний час за період з 07.11.2015 по 28.02.2018 та індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017, тобто при звільненні ОСОБА_1 з ДПП 14 січня 2022 року (Наказ №102 о/с від 11.01.2022) ДПП не здійснив своєчасний розрахунок , а саме - не виплатив на користь позивача доплату за службу у нічний час та індексацію його грошового забезпечення, а тому повинен нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення (середній заробіток) за період 15.01.2022 по 16.08.2022 (доплату за службу у нічний час) та за період 15.01.2022 по 18.08.2022 (індексація грошового забезпечення) та передбачене Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ втрати частини доходу за весь час затримки виплати основного розміру доходу (доплати за несення служби у нічний час та індексації грошового забезпечення) з 07.11.2015 по 16.08.2022 (доплату за службу у нічний час) та за період з 07.11.2015 по 18.08.2022 (індексація грошового забезпечення).

Позивач вважаючи протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати йому доплати за несення служби у нічний час за період з 07.11.2015 по 16.08.2022, компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати йому індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 18.08.2022 та наявність підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України від 28.06.1991 №254к/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 9901/929/18 та від 14 січня 2021 року у справі № 9901/584/19).

Зважаючи на викладене, судом можливе застосування до спірних правовідносин приписів трудового законодавства, які з огляду на їх субсидіарний характер, є релевантними при розгляді та вирішенні цієї справи.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 вказаного Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 зазначеного Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значущі обставини, як виплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто, за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене у вказаній статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору (частина друга статті 117 КЗпП України).

Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

У разі не проведення розрахунку у зв`язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу.

При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Отже, право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв`язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 вказаного Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 30.10.2019 у справі №806/2473/18.

ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 14.01.2022.

17.08.2022 відповідач перерахував позивачу заборгованість у вигляді доплати за службу у нічний час в сумі 6632,97 грн.

19.08.2022 відповідач перерахував позивачу заборгованість у вигляді індексації грошового забезпечення в сумі 3375,17 грн.

Період затримки розрахунку при звільненні повинен обраховуватися з 15.01.2022 по 16.08.2022 (доплата за нічні зміни) та з 15.01.2022 по 18.08.2022 (індексація грошового забезпечення), оскільки заборгованість відповідача виникає з першого дня після звільнення. Окрім цього, погашення заборгованості відбулося 17.08.2022 та 19.08.2022.

Період з 15.01.2022 по 16.08.2022 становить 213 календарних днів.

Період з 15.01.2022 по 18.08.2022 становить 215 календарних днів.

Обраховуючи розмір середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100), який застосовується до правовідносин щодо обчислення середньої заробітної плати у визначених ним випадках, зокрема в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати (підпункт "л" пункту 1 Порядку №100).

Згідно з пунктом 2 Порядку №100 середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Як вказано у пункті 8 Порядку №100 можливість проведення обрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, виходячи із кількості саме календарних, а не робочих днів, має бути прямо передбачена законодавством. Таким законодавством у даному випадку є Наказ МВС № 260 від 06.04.2016 Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі по тексту Наказ № 260).

Тобто Наказ №260 є спеціальним у спірних правовідносинах в частині особливостей обчислення грошового забезпечення поліцейських.

З урахуванням викладеного, Порядком №100 врегульовані загальні засади алгоритму обчислення середньоденного заробітку та середньої заробітної плати (пункти 2,8), тоді як Наказом №260 встановлено особливості обчислення грошового забезпечення для поліцейських. Таким чином, можливо дійти до висновку, що необхідно застосовувати відповідні алгоритми, передбачені Порядком №100, залежно від кожного окремого випадку з обов`язковим врахуванням спеціального правового регулювання порядку виплати грошового забезпечення поліцейським, визначеного Наказом №260.

Згідно з розрахунковими листами № 1099/41/14/01-2022 від 02.02.2022 про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з грудня 2020 по грудень 2021 року розмір місячного грошового забезпечення позивача становив у листопаді 2021 року 19942, 54 грн., у грудні 2021 року 14677, 24 грн.

Виходячи з вказаних показників, розмір середньоденного грошового забезпечення позивача становить 567,54 грн. ((19942, 54 грн. + 14677, 24 грн.) / 61 день (кількість днів у листопаді, грудні 2021 року)).

Беручи до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 24.10.2011 у справі №6-39цс11 та у Пленумі Верховного Суду України у постанові від 24.12.1999 №13, а також постанову Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №524/1714/16-а (К/9901/8793/18), та такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.

Істотність частки складових заробітної плати в порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку складає: 3375,17 грн. (нарахована індексація грошового забезпечення) / 120886,02 грн. (середній заробіток за весь час затримки розрахунку) *100 =2,79%.

Істотність частки складових заробітної плати в порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку складає: 6632,97 грн (доплата за службу у нічний час)) / 120886,02 грн. (середній заробіток за весь час затримки розрахунку) *100 =5,48%.

Отже, сума, яка підлягає відшкодуванню з урахуванням істотності частки 2,79% становить: 567,54 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) * 2,79% = 15,83 грн.; 15,83 грн. * 215 (кількість днів затримки розрахунку) = 3403,45грн. та відповідно, 567,54 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) * 5,48% = 31,10 грн.; 31,10 грн. * 213 (кількість днів затримки розрахунку) = 6624,3 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 15.01.2022 по 16.08.2022 (доплату за службу у нічний час) у сумі 6624,3 грн. та стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 15.01.2022 по 18.08.2022 (індексація грошового забезпечення) у сумі 3375,17 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Як передбачено ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). З метою реалізації вказаного Закону Постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 прийнято Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Як передбачено ст. 2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

В п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати зазначається, що компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Використане у статті 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 № 21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17 та від 13.01.2020 у справі № 803/203/17.

Суд звертає увагу на те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі 520/28168/21 встановлено, що доплати за несення ОСОБА_1 служби у нічний час за період з 07.11.2015 по 28.02.2018 та сум індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 не виплачувалася у повному обсязі.

Частиною 2 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15).

Установлюючи правило, що суд розглядає адміністративну справу в межах позовних вимог, ця норма встановлює виняток у вигляді можливості у суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного та повного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин (сторін чи третіх осіб), про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (постанови Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі №826/6965/14, від 27 листопада 2018 року у справі №807/997/16, від 15 липня 2019 року у справі №804/14556/15, від 20 листопада 2019 року у справі №826/9457/18, від 22 листопада 2019 року у справі №815/4392/15, від 23 грудня 2019 року у справі №815/3145/15, від 7 лютого 2020 року у справі №826/11086/18, від 5 травня 2020 року у справі №1340/4044/18, від 23 червня 2020 року у справі №820/1545/16, від 6 серпня 2020 року у справі №805/3147/16-а).

Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду від 7 лютого 2020 року у справі №826/11086/18).

У випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Аналогічні позиції були сформовані Верховним Судом у постановах від 04.04.2018 у справі № 822/1110/16, від 20.12.2019 у справі № 822/1731/16, від 13.03.2020 у справі №803/1565/17.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в його постанові від 24.01.2019 по справі №159/1615/17, кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення. Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16).

Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2017 року (справа №521/940/17). Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Отже, у випадку задоволення судом вимог позивача про нарахування та виплату йому доплати за несення служби у нічний час з 07.11.2015 по 28.02.2018 у нього виникає похідне право на компенсацію втрати частини цього доходу за період його невиплати у розмірі, визначеному відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати».

Також у випадку задоволення судом вимог позивача про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017 у нього виникає похідне право на компенсацію втрати частини цього доходу за період його невиплати у розмірі, визначеному відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності Департаменту патрульної поліції, яка полягає у не нарахуванні і невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати доплати за несення служби у нічний час та індексації грошового забезпечення та, відповідно, наявність підстав для зобов`язання Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 компенсацію, згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ втрати частини доходу за весь час затримки виплати основного розміру доходу (доплати за несення служби у нічний час) з 07.11.2015 по 16.08.2022 року; зобов`язання Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 компенсацію, згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ втрати частини доходу за весь час затримки виплати основного розміру доходу (індексації грошового забезпечення) з 07.11.2015 по 18.08.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ,03048, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 15.01.2022 по 16.08.2022 (доплату за службу у нічний час) у сумі 6624,3 грн.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 15.01.2022 по 18.08.2022 (індексація грошового забезпечення) у сумі 3375,17 грн.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції , яка полягає у не нарахуванні і невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати доплати за несення служби у нічний час та індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 компенсацію, згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ втрати частини доходу за весь час затримки виплати основного розміру доходу (доплати за несення служби у нічний час) з 07.11.2015 по 16.08.2022.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 компенсацію, згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ втрати частини доходу за весь час затримки виплати основного розміру доходу (індексації грошового забезпечення) з 07.11.2015 по 18.08.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1717 (одна тисяча сімсот сімнадцять) грн. 76 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов