Справа № 200/2813/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року справа №200/2813/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 р. у справі № 200/2813/23 (головуючий І інстанції Смагар С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив: визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.11.2021 року про відмову у призначенні пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах періоди роботи з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року на Шахті Комсомолець Донбасу з урахуванням положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 року, з дати подачі заяви про призначення пенсії, а саме з 12.03.2021 року.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 березня 2021 року він звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії згідно з частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1650 від 17.03.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії та не зараховано до пільгового стажу за Списком робіт і професій від 31.03.1994 року, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 202 період роботи з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року на Шахті Комсомолець Донбасу. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року у справі № 200/6482/21 зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача від 12.03.2021 року із зарахуванням до його пільгового стажу періодів роботи з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року на Шахті Комсомолець Донбасу. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 року № 925 Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України з 01.06.2021 року Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є правонаступником відповідача у справі № 200/6482/21. У зв`язку з невиконанням відповідачем зазначеного рішення позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/6482/21. Листом від 20.04.2023 року 0500-0302-5/34726 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що на виконання рішення суду до пільгового стажу позивача зараховано періоди роботи з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року на ОСОБА_2 та 23.11.2021 року, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу роботи. Позивач зазначає, що періоди його роботи з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року на Шахті Комсомолець Донбасу відповідачем не зараховано до пільгового стажу на підземних роботах. Крім того, пільговий стаж позивача на підземних роботах складає понад 15 років, що є достатнім та дає право на призначення пенсії з урахуванням приписів ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці. Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.11.2021 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, просить позов задовольнити.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 р. у справі № 200/2813/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 листопада 2021 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 березня 2021 року про призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, зарахувавши до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи з повним робочим днем під землею з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року на Шахті Комсомолець Донбасу, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 12.03.2021 звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.03.2021 №1650 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років. Не погодившись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 оскаржив їх у суді. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №200/6482/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління виконано управлінням у повному обсязі та згідно приписів резолютивної частини. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 по справі №200/6282/21 відмовлено в призначенні пенсії, призначено пенсію у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років, зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 09.01.1997 по 31.07.1999 та з 18.02.2003 по 21.02.2005 на Шахті Комсомолець Донбасу. Зміст мотивувальної й резолютивної частин рішення суду конкретизує встановлені судом зобов`язання, в межах яких органи Пенсійного фонду України виконують рішення судів. В рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року у справі №200/6482/21 були відсутні зобов`язання, щодо зарахування спірних періодів роботи до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, тому рішення суду було виконано в межах покладених судом зобов`язань. Враховуючи відсутність зобов`язання, щодо зарахування спірних періодів роботи до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог, в відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію відповідач зазначив, що суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган, не може перебирати на себе функції призначення пенсії та самостійно визначати чи достатньо наявного у позивача стажу для призначення відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів. Отже, виходячи з обставин справи та вимог законодавства, управлінням було правомірно прийняте оскаржуване рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому, правові підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

12 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1650 від 17.03.2021 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та не зараховано до пільгового стажу за Списком робіт і професій від 31.03.1994 року затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 202 ОСОБА_3 період роботи з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року на Шахті Комсомолець Донбасу оскільки як зазначено в спірному рішенні, позивачем не надано довідки підтверджуючої пільговий характер роботи відповідно до Порядку КМУ від 12.08.1993 року № 637.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі 200/6482/21 визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1650 від 17.03.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2021 року, із зарахуванням до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року на Шахті Комсомолець Донбасу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України визначено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях шляхом приєднання до головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях за переліком згідно з додатком. У додатку в якості територіальних органів, що приєднуються до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначені всі територіальні управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в тому числі і Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

На виконання рішення суду від 12 липня 2021 року у справі №200/6482/21 Пенсійним органом було повторно розглянуто заяву позивача від 12 березня 2021 року про призначення пенсії за віком згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 листопада 2021 року позивачу знову було відмовлено у призначенні пенсії за віком за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах 25 років.

У вказаному рішенні зазначено, що періоди роботи позивача з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року на Шахті Комсомолець Донбасу на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року у справі № 200/6482/21 зараховано до пільгового стажу за Списком №1. Страховий стаж ОСОБА_1 складає 23 роки 10 місяців 15 днів, в тому числі пільговий стаж складає 20 років 06 місяців 06 днів, в тому числі на провідних професіях - 15 років 10 місяців 16 днів, на інших підземних роботах - 00 років 00 місяців 22 дні, за Списком № 1 04 роки 06 місяців 28 днів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Пунктом І цього Списку визначено підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Судом встановлено, що позивач 12 березня 2021 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року по справі № 200/6482/21 було встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , він в періоди з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року працював на різних посадах на Шахті Комсомолець Донбасу, із повним робочим днем під землею.

Суд зазначає, що в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 маються записи щодо його роботи на Шахті Комсомолець Донбасу у спірний період із повним робочим днем під землею, в тому числі, за провідними професіями, а саме робітником очисного забою.

Отже, наведені записи у наявній в матеріалах трудовій книжці позивача про роботу за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього на провідних посадах та за Списком № 1. Записи про спірні періоди роботи, засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають, відтак факт роботи позивача у спірний період підтверджується відповідними записами трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства, ніяких дефектів записів трудова книжка не містить.

Враховуючи положення законодавства та викладені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що записами в трудовій книжці позивача підтверджено його право на зарахування до пільгового стажу, в тому числі на провідних професіях, його трудової діяльність в період з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV.

Таким чином, з урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем документи є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами пільгового стажу роботи, який має враховуватися при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року по справі № 200/6482/21 зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.03.2021 року із зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року на Шахті Комсомолець Донбасу. У вказаному рішенні відсутні зобов`язання щодо зарахування спірних періодів роботи відповідно до частини 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається зі спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 листопада 2021 року про відмову у призначенні пенсії та форми РС право, відповідачем на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року по справі № 200/6482/21 спірні періоди роботи позивача були зараховані до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та не враховані до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при вирішенні такого важливого питання як право особи на пенсійне забезпечення, формально підійшов до своїх обов`язків, а отже рішення Пенсійного органу 23 листопада 2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Закон України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02 вересня 2008 року № 345-VI (далі Закон № 345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Дія цього Закону, відповідно до положень частини першої, поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Нормами статті 8 Закон № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення. Так, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону, відповідно до норм частини другої статті 10 Закону № 345-VI поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом. Фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

З аналізу зазначених норм вбачається, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах повний робочий день.

Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.112005 р. № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить записи щодо роботи позивача повний робочий день в шахті, що в своїй сукупності є достатньою підставою для обрахунку пенсії з урахуванням статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відповідач при обрахунку пенсії позивача мав враховувати пільгові періоди позивача відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

З приводу позовних вимог позивача щодо зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 року, з дати подачі заяви про призначення пенсії, а саме з 12.03.2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення. Тобто, призначення пенсії, її перерахунок, тощо є дискреційним повноваженням пенсійного органу. У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії, вказавши на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням вищевикладеного та з метою ефективного захисту порушених прав, свобод, інтересів позивача, суд першої інстанції дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 листопада 2021 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 березня 2021 року про призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, зарахувавши до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи з повним робочим днем під землею з 09.01.1997 року по 31.07.1999 року та з 18.02.2003 року по 21.02.2005 року на Шахті Комсомолець Донбасу, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням висновків суду у даному рішенні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 р. у справі № 200/2813/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 р. у справі № 200/2813/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко