Справа № 588/1121/23
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2023 року Справа № 588/1121/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 588/1121/23 за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови та закриття провадження,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 05.06.2023 адміністративну справу № 588/1121/23 було передано за підсудністю на розгляд Сумського окружного адміністративного суду.
27.06.2023 справа № 588/1121/23 надійшла до Сумського окружного адміністративного суду та комп`ютерною програмою "Діловодство спеціалізованого суду" розподілена головуючому судді Глазьку С.М.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 заяву представника позивача про забезпечення позову по справі № 588/1121/23 було повернуто заявнику без розгляду.
Ухвалою від 17.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказує про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість. Зокрема, зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову, порушень вимог законодавства України не допустив, адже під час проведення перевірки встановлено, що водій транспортного засобу, який належить позивачеві, не мав при собі таких документів, як тахокарту даних роботи водія до аналогового тахографа за 19.04.2023, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Також наголошує на тому, що перевірка транспортного засобу проводилася об 11 год. 41 хв. 19.04.2023. Відповідно до даних тахокарти від 18.04.2023, рух транспортного засобу було розпочато о 04 год. 50 хв. ранку, надалі о 07:00 год. рух припинився та знову розпочався о 08 год. 30 хв. і продовжувався майже до 14:00 год. З 14:00 год. до 16:00 год. транспортний засіб не рухався у зв`язку з відпочинком водія. У подальшому, транспортний засіб рухався з 16:00 до 21:35 год., під час руху було зроблено дві перерви о 17:00 та 18:30 год. Зазначає, що після 21:35 год. тахограф вже не здійснював запис. 19.04.2023 інспектор зупинила для перевірки транспортний засіб об 11 год 41 хв. та ознайомилася з тахокартою і інформацією зазначеною в ній. Виявивши порушення, інспектор пояснила водієві, що надана тахокарта вже прострочена (не діє) та пояснила, що до тахографа має бути встановлена нова тахокарта, яка буде фіксувати рух за 19.04.2023. Зауважує, що надана тахокарта не містила обов`язкових даних, а саме початковий кілометраж та відстань, яку проїхав водій.
Звертає увагу суду на те, що водій встановив нову тахокарту лише після зауваження інспектора, тобто на момент проведення перевірки фіксація режиму роботи та відпочинку водієм не здійснювалася, відповідно, на момент зупинки транспортного засобу тахограф не містив тахокарту за 19.04.2023.
Зважаючи на виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства, відповідач вважає правомірним прийняття постанови № 342640 від 22.05.2023, а тому просить суд в задоволенні позову відмовити.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області, у відповідності до направлення від 17.04.2023 №008591, 19.04.2023 об 11 год 41 хв. було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме: DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , місце перевірки: м. Суми, вул. Степана Бандери, б.21/1, водій - ОСОБА_1 (далі - позивач).
За наслідками проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 355158 від 19.04.2023, в якому зафіксовано порушення, а саме: при перевезенні вантажу згідно з ТТН №000048096 від 18.04.2023, на момент перевірки водій не надав тахокарту роботи водія до аналогового тахографа за 19.04.2023, яка передбачена п.3.3. наказ МТЗУ №385 від 24.06.2010, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.57).
У графі "Пояснення водія про причини порушень" акта перевірки зазначено: "Від підписання та дачі пояснень відмовився".
Суд погоджується з таким рішенням відповідача та вважає постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 342640 від 22.05.2023 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу обґрунтованою з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-ІІІ) передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
Відповідно до ст.5 Закону №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Згідно з ст.6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень ст.48 Закону №2344-ІІІ дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Згідно п.1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).
Відповідно до пунктів 6.1, 6.3 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами; водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку.
Згідно пункту 7.1 Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567.
Пунктом 7.2 Положення № 340 визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.
Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385.
Відповідно до п.1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Згідно з п.3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу;
заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до п.3.5 Інструкції №385 перевізники:
забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);
зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Згідно п.3.6 даної Інструкції перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:
правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);
наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;
дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;
дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;
наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;
строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналізуючи положення вказаних норм, суд дійшов висновку, що тахокарти, а також картки водія або роздруківки даних роботи цифрового тахографа (роздруківка обліку режиму праці та відпочинку водія на паперовому носії) є документами, передбаченими законодавством України, на підставі яких виконуються пасажирські і вантажні перевезення автомобільним транспортом, що відповідно до статті 48 Закону № 2344-ІІІ, входять до переліку обов`язкових документів при здійсненні внутрішніх перевезень.
Верховним Судом у постанові від 10.05.2019 у справі №816/124/17 наголошено, що норми Закону №2344-III зобов`язують автомобільних перевізників та водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення, до яких відносяться, зокрема, реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти.
Так, у ході судового розгляду встановлено, що 19.04.2023 об 11 год 41 хв. старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом - DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , місце перевірки: м. Суми, вул. Степана Бандери, б.21/1, за результатами якої складено акт № 355158 від 19.04.2023, в якому зафіксовано порушення, а саме: під час перевезення вантажу згідно з ТТН №000048096 від 18.04.2023 на момент перевірки водій не надав тахокарту роботи водія до аналогового тахографа за 19.04.2023, яка передбачена п.3.3. наказ МТЗУ №385 від 24.06.2010, чим порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Разом з тим, позивачем (водієм) перевіряючим особам була надана тахокарта, відповідно до якої період керування водія - ОСОБА_1 , розпочався о 04 год 50 хв. 18.04.2023 та закінчився о 04 год. 50 хв. 19.04.2023 (тобто тахокарта має знаходитись в тахографі лише у цей період).
У той же час, суд зазначає, що одна тахокарта використовується одну добу (24 години).
З інформації вказаної в тахокарті суд вбачає, що водій встановив її в населеному пункті пгт. Нові Санжари, (Новосанжарівський район Полтавської області) о 04 год. 50 хв. 18.04.2023 (а.с. 62).
Відповідно до ТТН № 000048096/2 від 18.04.2023 місце навантаження Дніпропетровська область, с. Дороге, вул. Птича, 1 (а.с. 16).
19.04.2023 в момент зупинення транспортний засіб рухався по вул. Степана Бандери, б.21/1 м. Суми, що підтверджується актом від 19.04.2023 № 355158.
Також у акті зазначено, що перевірка транспортного засобу проводилася 19.04.2023 об 11 год. 41 хв.
Згідно з даними тахокарти від 18.04.2023, рух транспортного засобу було розпочато о 04 год. 50 хв., надалі о 07:00 год. рух припинився та розпочався о 08 год. 30 хв. і продовжувався до 14 год. З 14 год. до 16:00 год. транспортний засіб не рухався у зв`язку з відпочинком водія. З 16:00 год. транспортний засіб рухався до 21:35 год. та під час руху було зроблено дві перерви о 17:00 та 18:30 год.
Таким чином, на момент проведення перевірки, а саме 19.04.2023 об 11 год. 41 хв. фіксація режиму роботи та відпочинку водієм не здійснювалася.
У позовній заяві позивач самостійно зазначає про те, що 18.04.2023 між 21:00 та 22:00 годиною роботи тахокарта була вийнята і 19.04.2023 встановлена нова тахокарта.
Таким чином, позивач (водій) встановив нову тахокарту, тобто на момент проведення перевірки, а саме 19.04.2023 об 11 год. 41 хв., фіксація режиму роботи та відпочинку водієм не здійснювалася, оскільки керування атомобілем позивач (водій) розпочав о 04 год 50 хв. 18.04.2023 та закінчив о 04 год. 50 хв. 19.04.2023, відповідно, на момент зупинки транспортного засобу тахограф не містив тахокарту за 19.04.2023.
Позивачем не доведено належними і достатніми доказами відсутність виявленого 19.04.2023 відповідачем порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.
При цьому, суд звертає увагу, що в акті перевірки відсутні заперечення водія (позивача) щодо встановленого порушення.
Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови та закриття провадження відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько