Справа № 420/27494/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про відвід головуючого судді Білостоцького О.В. у справі №420/27494/23, -

ВСТАНОВИВ:

Одеським окружним адміністративним судом розглядається адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1, оформленого протоколом комісії з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 №64 від 16.08.2023 року про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, про що видати йому відповідну довідку.

Ухвалою суду від 31.10.2023 року по справі №420/27494/23 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

17.11.2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшла заява про відвід головуючого судді Білостоцького О.В. у справі №420/27494/23. У вказаній заяві відповідач стверджує, що ним було подано відзив, де зазначено про неправильне визначення позивачем предмету позову та суб`єктного складу сторін по даній справі, а також про складність даної справи з-за відсутності сталої практики Верховного Суду щодо розгляду подібних спорів, з огляду на що представником відповідача було заявлено кілька процесуальних клопотань щодо порядку розгляду справи №420/27494/23, які судом, станом на день подання заяви про відвід, не вирішені. Зазначені обставини вимагають оцінки дій судді під час розгляду справи для вирішення питання його неупередженості.

Розглянувши заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно положень частини 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі (ч. 11 ст. 40 КАС України).

Згідно з статтями 126, 129 Конституції України, незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Це положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження по справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При цьому суд зауважує, що не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 КАС України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

При цьому безумовними підставами для відводу судді є наступні підстави: 1) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо суддя є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу; 4) підстави, встановлені статтею 37 КАС України.

Наявність вищевказаних обставин достатньо для того, щоб суддя був відведений. При цьому, про наявність зазначених обставин представником відповідача в заяві про відвід головуючого судді у справі №420/27494/23 не зазначено та судом не встановлено.

До оціночних підстав належать такі підстави: 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому підстава щодо прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи, дозволяє особам, які беруть участь у справі, у разі наявності у них доказів можливої заінтересованості судді у вирішенні справи, заявляти відвід судді.

Тобто, в даному випадку особа, яка заявляє відвід судді із вказаної підстави, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості судді та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підстави для застосування даної норми.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»).

Для відведення судді, в разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Так, у заяві про відвід представник відповідача посилається на те, що ним 03.11.2023 до суду по справі №420/27494/23 було надіслано відзив, в якому він зазначив про необхідність заміни відповідача по справі з ІНФОРМАЦІЯ_1 на Комісію з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1, а також про необхідність залучення третьої особи на стороні відповідача - Міністерство оборони України. Додатково у вказаному відзиві відповідач зазначив про помилкове визначення предмету даного адміністративного спору, а саме - відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу, замість способу тлумачення ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», через яку позивачу було відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу.

Також відповідач у відзиві посилався на те, що наразі відсутня стала практика Верховного Суду щодо розгляду подібних адміністративних правовідносин, а тому дана справа є складною, потребує глибокого знання теорії права та правопису, що, на думку представника відповідача, робить неможливим розгляд справи №420/27494/23 в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, представник відповідача в заяві зазначає про відсутність достовірних доказів щодо упередженості та зацікавленості судді у розгляді даної справи. Разом з тим зазначає, що вирішення питання неупередженості судді вимагає оцінки його дій під час розгляду даної справи.

Частина 4 ст. 36 КАС України визначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того суд зазначає, що відповідно до статті 317 КАС України порушення суддею порядку ведення судового процесу може бути перевірено судом апеляційної інстанції, що, у свою чергу, може бути підставою для скасування судового рішення повністю або частково.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що підстави, на які посилається представник позивача у заяві про відвід головуючого судді, фактично зводяться лише до його незгоди з порядком розгляду адміністративної справи №420/27494/23, а тому не є такими, що можуть викликати сумнів у неупередженості головуючого у даній справі.

Інших доводів або доказів, які б свідчили про наявність передбачених статтею 36 КАС України підстав для відводу судді Білостоцького О.В. відповідачем не зазначено, а судом на підставі вивчення матеріалів адміністративної справи не встановлено.

Верховний Суд України у постанові від 31.05.2017 року у справі №21-3473а16 сформулював правову позицію, згідно якої до вирішення суддею заяви про відвід цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних із подальшим рухом справи.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також зважаючи, що суд дійшов висновку щодо необґрунтованості надісланої відповідачем заяви, суд вважає за необхідне справу №420/27494/23, відповідно до положень ч. 4 ст. 40 КАС України передати до Відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду.

Частиною 2 ст. 241 КАС України визначено, що всі процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, а також клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Керуючись ст.ст. 5-11, 31, 36, 39, 40, 241, 243, 248, 256, 293, 294, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Передати справу №420/27494/23 до відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для виконання вимог ч. 4 ст. 40 КАС України.

Ухвала набуває законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Відповідно до положень ст.ст. 293, 294 КАС України ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Білостоцький О.В.