Справа № 721/966/23
Суддя: Стефанко У. Д.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 721/966/23
Провадження № 2-а/721/18/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у смт. Путила адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови і справі про адміністративне правопорушення № 376 від 04.08.2023 року за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення № 376 від 04.08.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 21.07.2023 року ОСОБА_1 не з`явився до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 для вирішення питання щодо призову на військову службу відповідно до Указів ПУ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та "Про загальну мобілізацію".

Зазначає, що у лютому 2023 року йому в смт. Путила Вижницького району Чернівецької області була вручена повістка про з`явлення у ІНФОРМАЦІЯ_3. Після отримання повістки позивач прийшов у вказаний відділ де надав довідку про належність до релігійної громади Церкви Адвентистів сьомого дня та неможливість проходження військової служби через релігійні переконання. За усним повідомленням щомісяця 21 числа позивач приходив у перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 для перевірки документів. 21 липня 2023 року у зв`язку з хворобою проходив курс лікування. Протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався, 06.09.2023 року на його адресу надійшла постанова № 376 від 04.08.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, вважає дану постанову безпідставною та незаконною, просить її скасувати.

У судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних даних та доказів у відповідності до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

З копії постанови № 376 від 04.08.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 за справою про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100, у зв`язку з тим, що останній 21.07.2023 року не з`явився до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 для вирішення питання щодо призову на військову службу відповідно до Указів Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та "Про загальну мобілізацію"(а.с.5).

Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 06.09.2023 року.

З довідки КНП "Путильський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" №183 від 26.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 у період з 17.07.2023 року по 26.07.2023 року хворів. Діагноз: ГРВІ гострий бронхіт (а.с.4).

Вважаючи протиправною зазначену постанову, позивач звернувся із позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За нормативними правилами статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Частиною 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право:

знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання;

при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення і їй вручається копія такого протоколу.

Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Повідомлення має на меті забезпечити участь особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

Відповідач в свою чергу не надав суду жодних доказів, які б підтверджували про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, не довів, що позивач про день та час розгляду справи був поінформований належним чином.

Крім цього, як вбачається із тверджень позивача у позовній заяві, постанова про адміністративне правопорушення № 376 від 04.08.2023 року складалася у його відсутність, що позбавило останнього права надати пояснення, заявляти клопотання, користуватися правничою допомогою, у постанові відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оскільки у матеріалах справи відсутня інформація про те, що позивач був поінформований про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд погоджується із доводами позивача щодо порушення його права на захист.

Суд звертає увагу, що посадовими особами першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 не вжито всіх можливих заходів для повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тобто суб`єктом владних повноважень не виконано належним чином обов`язку для забезпечення реалізації позивачем прав, визначених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України, судом було витребувано у відповідача матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та надано відповідачу об`єктивно достатній строк для їх надання суду. Однак на час розгляду справи документи відповідачем суду надано не було, причину ненадання документів суду не пояснено. Тому суд провів розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки обов`язок щодо доказування правомірності оспорюваного рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 77 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, саме відповідач - начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_3 , який є повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, був зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

На підтвердження заперечень проти позову та спростування позовних вимог відповідачем у встановлені судом строки не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували, що:

- з часу введення воєнного стану в Україні та оголошення загальної мобілізації позивач ОСОБА_1 отримував повістку (чи іншим чином був повідомлений) про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення та актуалізації персональних даних;

- уповноваженою посадовою особою відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 210 КУпАП, який би відповідав положенням ст. 256 КУпАП;

- позивача ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення;

- ним враховано усі обставини, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачені ст. 280 КУпАП;

- в порушення вимог ст. 283 КУпАП у оскаржуваній постанові не чітко зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, а саме: зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, однак не конкретизовано, за якою ознакою кваліфіковано дії останнього, оскільки дана норма передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

В Україні діє особливий період, який розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» (18.03.2014 року) і триває дотепер, а тому у разі наявності доказів порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в такий період, дії особи слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що постанова №376 від 04.08.2023 року винесена відповідачем за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст. 254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

З огляду на вищезазначене, оскільки відповідачем при винесені оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення проведено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за відсутності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи, а відтак не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до ст. 77 КАС України, не доведено правомірність оскаржуваного рішення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі ст. ст. 280, 283-285, КУпАП, керуючись ст.ст. 246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову № 376 від 04.08.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3, юридична адреса: АДРЕСА_2, Код ЄДРПОУ:НОМЕР_2.

Суддя Уляна СТЕФАНКО