Справа № 320/9343/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

16 листопада 2023 року м.Київ № 320/9343/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши адміністративну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ України до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Національна академія внутрішніх справ України з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрт, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у розмірі 86 305,08 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.

15.05.2023 від відповідачки надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 20.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду та докази на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду у місячний строк після звільнення відповідачки.

21.06.2023 не погоджуючись з позицією відповідачки, позивач надіслав свої заперечення, у яких зазначив про те, що отримавши з ГУ НП в Київській області інформацію про звільнення відповідача зі служби в поліції до закінчення передбаченого договором трирічного терміну перебування на службі, Національна академія внутрішніх справ звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, в межах трирічного терміну на подання позовної заяви, встановленого Цивільним кодексом України. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2023 у відкритті провадження в справі за позовом НАВС до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі відмовлено у зв`язку з тим, що справу належить розглядати у порядку адміністративного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, ч. 5 ст. 122 КАС України встановлюється місячний строк. Відповідно, для НАВС, строк на звернення до адміністративного суду починається з наступного дня після отримання ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2023, тобто з 16.02.2023.

Також, 02.08.2023 від позивача надійшла заява про поновлення строку на подання позовної заяви. Вказана заява обґрунтована тим, що для НАВС, строк на звернення до адміністративного суду починається з наступного дня після отримання ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2023, тобто з 16.02.2023, а відтак позивач своєчасно звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши клопотання позивача про поновлення процесуального строку, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень (абзац другий частини другої статті 122 КАС України).

Залишаючи позовну заяву без руху, суд зазначив, що предметом позову у даній справі є вимога про стягнення з відповідачки витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у розмірі 86 305,08 грн у зв`язку зі звільненням відповідачки на підставі наказу ГУ НП в Київській області від 30.10.2020 №299 о/с до відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання відповідно до умов договору №Ек 15-496 від 19.08.2015 про підготовку фахівця у НАВС.

Таким чином, звернувшись до суду з позовною заявою 01.04.2023, позивач пропустив місячний строк для звернення до суду з позовною заявою.

У зв`язку з цим, позивачу було запропоновано надати заяву про поновлення строку звернення до суд з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

У клопотанні про поновлення процесуального строку позивач просить суд поновити строк звернення до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що він спочатку своєчасно (у межах трирічного строку давності) у лютому 2022 року звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області у порядку цивільного судочинства, однак ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2023 у справі №361/11193/21закрито провадження у справі оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач не заперечує, що строк звернення до суду адміністративної юрисдикції з цим позовом становить один місяць, водночас позивач стверджує, що цей строк розпочав свій перебіг з дати винесення ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2023, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

На підставі частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Право звернення до суду з позовом про відшкодування витрат на навчання у НАВС виникло з 30.10.2020 у зв`язку зі звільненням відповідачки до відпрацювання трирічного терміну після випуску з НАВС.

29.12.2021 (майже через півтора року після звільнення відповідачки) позивач в порядку цивільного судочинства звернувся з відповідним позовом до Броварського міськрайонного суду Київської області, який ухвалою від 08.02.2023 (справа №361/11193/21) закрив провадження у справі у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства.

24.02.2023 через систему "Електронний суд" НАВС у порядку адміністративного судочинства звернувся до Київського окружного адміністративного суду з цим позовом, який зареєстровано у програмному забезпеченні "Діловодство спеціалізованого суду" 01.04.2023.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом суд зазначає наступне.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

У даному спорі позивач вказує на те, що вперше у порядку цивільного судочинства звернувся до Броварсбкого міськрайонного суду Київської області 29.12.2021, тобто у межах встановленого ЦПК України трирічного строку звернення до суду.

Однак, 08.02.2023, більше ніж через рік після звернення до суду, ухвалою цього суду провадження у справі було закрито у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства.

І тільки після закриття провадження у справі у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства позивач у лютому 2023 року звернувся до належного суду з цим позовом.

Однак, суд звертає увагу, що станом на час первинного звернення позивача до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення заборгованості за навчання з ОСОБА_1 (29.12.2021) судова практика щодо розгляду подібних спорів у порядку адміністративного судочинства була вже сталою.

При цьому, питання визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень було вирішено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 у справі №804/285/16.

В подальшому таку правову позицію було також підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у справі №1.380.2019.001198.

Також, 06 квітня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 235/5858/18, провадження № 61-2150св20 (ЄДРСРУ № 88641598) досліджував питання відносно юрисдикції спорів щодо стягнення витрат на навчання курсантів вищих навчальних закладів МВС України у разі дострокового розірвання договору, чи в разі відмови від подальшого проходження служби, чи до осіб, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення ВНЗ.

Верховний Суд дійшов висновку, що на курсантів вищих навчальних закладів МВС України поширювалися права та обов`язки, гарантії правового і соціального захисту, а також відповідальність працівників міліції. Служба відповідача є публічною, у зв`язку із чим справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Отже, спори між учасниками цих правовідносин є публічно-правовими та їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Такий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17 (провадження № 14-563цс18), від 04 вересня 2019 року у справі № 127/7858/18 (провадження № 14-373цс19), у яких зазначено, що спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й з питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14.03.2018 у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31.10.2018 у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18).

Крім того, відповідно до відомостей, зазначених у програмному забезпеченні "Діловодство спеціалізованого суду", а також з веб-сайту "Судова влада України" вбачається, що Національна академія внутрішніх справ, починаючи з 04.11.2020 зверталась саме до Київського окружного адміністративного суду та до інших окружних адміністративних судів починаючи з 2020 року з позовами про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі.

Відтак, проаналізувавши обізнаність позивача про необхідність звернення з цим позовом до суду адміністративної юрисдикції у межах строків, встановлених ст. 122 КАС України, однак своєчасно не здійснив такого звернення, суд вважає, що позивач не довів поважність пропуску ним строку звернення до суду з цим позовом.

Суд зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відтак, подання позовної заяви, за відсутності належного обґрунтування причин такого тривалого зволікання, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є недопустимим в силу позиції Європейського Суду з прав людини у даному питанні.

Частиною третьою статті 123 КАС України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини четвертою ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, суд дійшов висновку про пропущення позивачем місячного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин та про необґрунтованість позивачем поважності підстав пропуску строку звернення до суду, наведених у клопотанні позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання Національної академії внутрішніх справ України про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Позовну заяву Національної академії внутрішніх справ (код ЄДРПОУ - 08751177) до ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити/видати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Лисенко В.І.