Справа № 340/4526/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 340/4526/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Цогоєвої В.С.,

представника позивача Швець О.В.,

представника відповідача Луценко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73000), треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача Каховський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області (пр. Дніпровський, 24, м. Нова Каховка, Херсонська область, 74900), ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду 26.06.2023 року з адміністративним позовом (а.с.1-18 т.1) звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі ГУ НП), третя особа без самостійних вимог Каховський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі Каховський РВП ГУНП) про визнання наказів про звільнення неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.72 т.1).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд спраив здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.68-69 т.1).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 року справу №340/4526/23 за клопотанням представника відповідача передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду (а.с.220-222 т.1).

24.08.2023 року справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду разом із відзивом та матеріалами службового розслідування неналежної якості (на копіях сторінок відсутня частина тексту) (а.с.84-216 т.1).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 року головуючим по справі №340/4526/23 визначена суддя Катаєва Е.В.

Ухвалою суду від 29.08.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.245-247 т.1).

До суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду та позов до ГУ НП, третя особа без самостійних вимог Каховський РВП ГУНП, в якому позивач просить:

- визнати накази начальника ГУ НП №414 від 05.05.2023 року та №211 о/с від 23.05.2023 року про звільнення його - ОСОБА_1 , зі служби в Національній поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» неправомірними та скасувати;

- зобов`язати ГУ НП поновити його - ОСОБА_1 , на службі в Каховському РВП ГУНП на посаді начальника відділу превенції з 05.05.2023 року;

- зобов`язати ГУ НП виплатити його - ОСОБА_1 , грошове забезпечення за встановленими нормами за час вимушеного прогулу з 05.05.2023 року до дня поновлення на роботі (а.с.3-12 т.2).

Ухвалою суду від 11.09.2023 року прийнято до провадження справу, вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зобов`язано ГУНП надати до суду належним чином завірені комії матеріалів службового розслідування (а.с.15-17 т.2).

Ухвалою суду від 17.10.2023 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання (а.с.69 т.2).

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначив, що проходив службу в органах національної поліції України на посаді начальника районного відділу з превентивної діяльності Каховського РВ ГУНП та оскаржуваним наказом №211 о/с від 23.05.2023 року був звільнений зі служби, який вважає протиправним, з огляду на наступне.

Службове розслідування проведене у зв`язку з подією його затримання 20.04.2023 року в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 (Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою) в рамках розслідування кримінального провадження №0000166 вiд 08.02.2023, вину у вчиненні якого не визнав.

Дисциплінарна комісія, висловлюючи позицію щодо його звільнення зі служби в поліції у зв`язку з порушенням службової дисципліни, фактично визнала його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, чим перебрала на себе функції суду та всупереч вимог ст.62 Конституції України порушила принцип презумпції невинуватості.

Позивач вважає накази №414 від 05.05.2023 та №211 о/с від 23.05.2023 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки вважає висновок за результатом проведеного розслідування необгрунтованим та безпідставним, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 зазначив, що під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлено чи дійсно його поведінка містила ознаки дисциплінарного проступку. Також комісією не встановлено вину у вчиненні дисциплінарного проступку, ступінь тяжкості проступку, мету і мотиви проступку, а також розмір заподіяної шкоди.

Серед інших порушень процедури проведення дисциплінарного розслідування позивач вказує, що наказ №211 о/с від 23.05.2023 не містить відомостей про початок службового розслідування, підстави його призначення, час проведення, мету, встановлені обставини та наслідки.

Водночас, висновок не містить обов`язкових: пояснень поліцейського щодо обставин справи; посилань на документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до запропоновані заходи вчинення проступку, вжиті або для їх усунення, обставини, поліцейського звинувачення; відомості про наявність /відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Також відповідач при застосуванні найсуворішого дисциплінарного стягнення фактично не врахував його характеристику та попередню поведінку, а також жодним чином не мотивував неможливості застосування до нього іншого виду дисциплінарного стягнення, окрім як звільнення зі служби в поліції.

Крім того, позивач зазначив, що йому відмовлено в ознайозмленні з матеріалами службового розслідування.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов (а.с.84-97 т.1), в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, зазначивши, що службовим розслідуванням встановлено вчинення майором поліції ОСОБА_1 дисципрінарного проступку.

Сутність встановлених комісією порушень відносно позивача полягає у невиконанні поліцейським службової дисципліни, що суперечить інтересам законності, компрометує звання поліцейського та підриває авторитет поліції, зокрема, ОСОБА_1 будучи представником влади, використовуючи своє службове становище з метою незаконного особистого збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди від гр. ОСОБА_3 за забезпечення незаконної передачі йому сільськогосподарської техніки, що на праві приватної власності належить місцевому підприємцю, який у зв`язку із військовою агресією РФ покинув територію тимчасово окупованої Херсонщини, та безперешкодного транспортування техніки (за відсутністю документів на неї) через низку блокпостів Збройних сил України.

Вказані обставини підтверджуються низкою письмових пояснень службових осіб, наданих комісії під час проведення службового розслідування.

Також дисциплінарний проступок ОСОБА_1 виразився у його відсутності на службі без поважних причин 25.04.2023 року з 9.00 год до 18.00 год. Позивач про причини та умови, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, безпосереднього керівника не повідомив, у зв`язку із чим відносно нього складено акт про відсутність на службі (робочому місці) працівника №199 від 25.04.2023.

Представник відповідача зазначив, що оскаржувані накази не містять жодних посилань на винуватість позивача в межах кримінального провадження, комісією встановлено вчинення дисциплінарного проступку. Зібраними дисциплінарною комісією матеріалами підтверджується факт вчинення майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Також зазначив, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є співмірним до вчиненого позивачем дисциплінарного проступку, який є несумісним з подальшим проходженням служби.

При цьому, комісією забезпечено право позивача на надання пояснень в рамках дисциплінарного розслідування, а саме: лист із викликом про прибуття 01.05.2023 року для надання пояснень направлявся на поштову та електронну адреси позивача. Також лист скеровано на адресу тимчасового місця проживання позивача як внутрішньо переміщеної особи. До листа додано бланк з визначеними комісією питаннями та запропоновано у разі неприбуття у вказаний час надіслати ГУНП пояснення в електронному вигляді.

27.04.2023 року за допомогою месенджера дружини позивача на розгляд комісії надійшов лист від ОСОБА_1 , що прибути останній за викликом не може у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

Комісією 28.04.2023 року зійснено виїзд за місцем проживання позивача з метою його опитування, де було під час опитування завідуючої гуртожитку ОСОБА_4 встановлено, що у кімнаті №323 мешкає ОСОБА_1 разом із сім`єю, якого вона бачила 25.04.2023 близько 16.00 год. Однак, двері кімнати №232 членам дисциплінарної комісії дружина ОСОБА_1 відчинити відмовилася, повідомивши, що його нема вдома (вранці пішов до лікарні та ще не повернувся).

01.05.2023 позивач не прибув для надання пояснень, також до комісії не надходило пояснень з відповідями на поставлені питання в електронному вигляді. З метою забезпечення права на захист ОСОБА_1 повторно надіслано службові листи з викликом про прибуття для надання пояснень 03.05.2023 року, однак позивач до комісії не прибув, жодних заяв, повідомлень, листів, рапортів від позивача не надходило.

Також представник зазначив, що позивача 23.05.2023 року ознайомлено з наказом про звільнення, тому його доводи з приводу протилежного є необгрунтованими.

Щодо доводів позивача про неврахування позитивної характеристики позивача, представник відповідача зазначив, що попередня позитивна характеристка не спростовує вчинений дисциплінарний проступок, наслідки якого (публічний резонанс, підірваний рівень довіри населення до поліції) та обставини його допущення були враховані керівником при визначенні виду дисциплінарного стягнення.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.230-236 т.1), в якій він просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові, додавши наступне. На його думку, висновок за результатами службового розслідування та відзив на позов не розтлумачують, що саме слід розуміти під допущеним дисциплінарним проступком. При цьому вважає, що комісією прийнято висновок виключно на підставі його затримання та повідомлення йому про підозру.

Відповідач не врахував, що ОСОБА_1 був звільнений із ВЗДС СБУ 24.04.2023 року близько 18:00 год. Оскільки під час затримання у ОСОБА_1 було вилучено мобільний телефон, службове посвідчення та паспорт громадянина України, це унеможливлювало його пересування територією країни. Тому 25.04.2023 року ОСОБА_1 був змушений звертатися до слідчого для отримання зазначених документів, перебуваючи у м. Києві вул. Володимирська 33. Про проведення слідчих дій ОСОБА_1 не міг фізично повідомити безпосереднє керівництво, оскільки його телефон був вилучений слідчим, що підтверджується копією відповідного протоколу.

Також вказує, що безперешкодне та самовільне пересування ОСОБА_3 , який за матеріалами справи є хабародавцем, свідчить про зрежисованість даної ситуації, а не фіксування злочинної діляьності.

Крім того, комісією не надано правову оцінку діям працівників поліції, які несли службу на блокпостах та безперешкодно пропустили сільгосптехніку.

Вказує, що прийняття наказу про звільнення до ухвалення судом обвинувального вироку є незаконним. На його думку, єдиним законним і логічно правильним алгоритмом поведінки відповідача повинно було бути відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків на період проведення досудового розслідування. А у подальшому, в залежності від результатів розгляду кримінального провадження вже прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті справи, додатково зазначивши, що при поновленні працівника на роботі йому нараховується та виплачується середнє грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на число календарних днів вимушеного прогулу згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100).

При цьому, представник позивача не погодився із розміром заробітної плати, який визначено ГУ НП у довідках №300 від 17.07.2023 року та №298 від 13.07.2023 року, оскільки ОСОБА_1 у березні-травні також виплачувалась премія, яка не врахована відповідачем.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у візиві, додатково зазначивши, що при визначенні розміру середньої заробітної плати поліцейського застосовується саме Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МВС України 06.04.2016 №260 (далі Порядок №260), який є спеціальним для спірних правовідносин.

Водночас, представник відповідача зазначила, що премія позивачу не виплачувалась, тому розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати довідок №300 від 17.07.2023 року та №298 від 13.07.2023 року є вірним.

Ухвалою суду від 31.10.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, витребувано у відповідача довідку про всі нараховані та виплачені складові грошового забезпечення позивача, у відповідності до Порядку №100 та №260 (а.с.118 т.2).

Також в ході судового засідання встановлено, що на посаду начальника відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУ НП призначено капітана поліції Власенка В.В. (а.с.114 т.2), якого ухвалою суду від 31.10.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. Зобов`язано позивача направити ОСОБА_2 копію позову з додатками в останній редакції для надання третьою особою пояснень (а.с.118 т.2).

До суду від третіх осіб Каховського РВП ГУ НП та ОСОБА_2 пояснення по справі не надано. В матеріалах справи наявні клопотання представника Каховського РВП ГУ НП та ОСОБА_2 про розгляд справи без їх участі.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з питань проходження публічної служби, а саме проходження служби позивачем в Національній поліції України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII (далі Закон №580-VIII) (у редакції від 15.04.2023 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (ч.3 ст.11 Закону №580-VIII).

Згідно з ч.1 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 ст.18 Закону №580-VIII визначено обов`язки поліцейських. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (ч.2 ст.18 Закону №580-VIII).

Статтею 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 (а.с.19 т.1), проходив службу на посаді начальника відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУ НП, що не заперечується сторонами.

20.04.2023 до УГП ГУНП в Херсонській області надійшла інформація про те, що цього ж дняо 21:00 у м. Берислав Херсонської області працівниками СБУ задукоментовано факт отримання неправомірної вигоди окремими працівниками Каховського РВП ГУНП в Херсонській області. Вказаний факт свідчить про ознаки дисциплінарного проступку в діях поліцейських.

Також 20.04.2023 підполковником поліції ОСОБА_5 начальнику ГУ НП в Херсонській області подано рапорт про необхідність проведення службового розслідування з метою збирання, перевірки, оцінки матеріалів, своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування обставин наявності в діяннях поліцейських дисциплінарного проступку (а.с.56 т.2).

20.04.2023 року наказом ГУНП №308 призначено службове розслідування з метою збирання, перевірки, оцінки матеріалів, своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування обставин наявності в діяннях поліцейських Каховського РВП ГУНП за фактом порушення кримінального провадження №0000166 дисциплінарного проступку, відповідно до статей 14, 15, 26, 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, пунктів 2, 3, 4 розділу І, пункту 1 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 (а.с.66-67 т.2).

Наказом ГУНП від 20.04.2023 №355 на період проведення службового розслідування позивача відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) (а.с.63-65 т.2).

21.04.2023 ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (а.с.157-161 т.1).

04.05.2023 начальник ГУ НП Король І. за результатами проведеного службового розслідування затвердив висновок службового розслідування (а.с.23-55 т.2).

Згідно висновку службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що 20.04.2023 о 22:00 год до ГУНП надійшла інформація про те, що цього ж дня о 21.00 год у м. Берислав працівниками СБУ в рамках кримінального провадження №0000166 від 08.02.2023, внесеного до ЄРДР за ознаками складку кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, задокументовано факт отримання неправомірної вигоди працівниками Каховського РВП ГУНП в Херсонській області, а саме: начальником відділу превенції зазначеного підрозділу майором поліції ОСОБА_1 та заступником начальника відділу з превентивної діяльності того ж РВП капітаном поліції ОСОБА_6 , у розмірі 8000 тис. доларів США (на загальну раніше обумовлену та передану неправомірну вигоду у сумі 18000 доларів США) від гр. «Н», які останній передав працівникам поліції ( ОСОБА_1 ) за незаконне відчуження йому сільськогосподарської техніки, що належить місцевим підприємцям (громадянам України). Слідчим СУ СБУ майора поліції ОСОБА_1 та капітана поліції ОСОБА_6 затримано у порядку ст.208 КПК України.

До УП ГУНП надійшла інформація про те, що 21.04.2023 року у кримінальному провадженні №0000166 слідчим СБУ капітану поліції ОСОБА_6 та майору поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. 22.04.2023 року Шевченківським районним судом міста Києва ОСОБА_1 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 617320 грн. За інформацією СБУ 24.04.2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 внесено заставу у розмірі, визначеному ухвалою суду.

Комісією встановлено, що територія Каховського РВП ГУНП з початку військової агресії РФ проти України повністю була окупована, а з листопада 2022 року деокуповано два населених пункти, які відносяться до Новокаховської ОТГ, а саме: с. Козацьке та с. Веселе. З листопада 2022 року особовий склад Каховського РВП ГУНП фактично дислокувався у м. Берислав та обслуговував території зазначених населених пунктів, а також декілька сіл уздовж правобережжя р. Дніпро, від посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до с. Тягинка. На території обслуговування, окрім виконання основних поліцейських функцій, пов`язаних із забезпечення правопорядку та протидії злочинності, несли службу на стаціонарних блокпостах.

В описовій частині висновку службового розслідування міститься посилання на повідомлення про підозру, згідно якого ОСОБА_1 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений отримання на неправомірної вигоди, отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 9 тисяч 900 доларів США.

На підставі зібраних доказів дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , обіймаючи керівні посади в Каховському РВП ГУНП, маючи спеціальні звання та здійснюючи функції представників влади, проігнорували вимоги нормативно актів, нехтуючи проти інтересів служби, грубо порушили вимоги п.1-4, 6, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1-3 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, ст.22,38 Закону України «Про запобігання корупції», Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейського.

Дисциплінарна комісія, надаючи оцінку факту порушення службової дисципліни ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , не встановлювала фактів скоєння ними кримінальних правопорушень. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_6 та ОСОБА_1 став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні особою службової дисципліни, що суперечить інтересам законності, компрометує звання поліцейського та підриває авторитет поліції.

Комісією також встановлено, що інформація про надзвичайну подію за участі ОСОБА_6 та ОСОБА_1 була висвітлена у соціальній групі «Березовый сок» месенджера Telegram, набула розголосу та викликала суспільний резонанс (понад 4,7 тис. негативних відміток громадян), тим більше в умовах воєнного стану, що негативно вплинуло на формування у населения думки про діяльність поліції.

Крім цього, комісія встановила, що 25.04.2023 майор поліції ОСОБА_1 у період з 9.00 год до 18.00 год був відсутній на службі без поважних причин, про причини та умови, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, безпосереднього керівника не повідомив, у зв`язку із чим т.в.о. начальника Каховського РВП ГУНП підполковником поліції ОСОБА_7 складено акт про відсутність на службі (робочому місці) працівника №199 від 25.04.2023 року.

Відповідно до п.3 висновку службового розслідування від 04.05.2023 за вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.1-4, 6, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1-3 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, ст.22,38 Закону України «Про запобігання корупції», Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейського, абз.2,3,4,6 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 комісією рекомендовано застосувати до майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

05.05.2023 ГУНП прийнято наказ №414 «Про застосування дисциплінарного стягнення», пунктом 1 якого, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилися в порушенні норм, визначених п.3 висновку службового розслідування від 04.05.2023, за вчинення дисциплінарного проступку до майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (а.с.31 т.1).

Наказом ГУНП від 23.05.2023 року №211о/с Про особовий склад відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (а.с.32 т.1).

Позивач, не погоджуючись з наказами №414 від 05.05.2023 року та №211 о/с від 23.05.2023 року, звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши заяви по суті та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

У змісті позову позивач зазначив, що наказ №211 о/с від 23.05.2023, яким його звліьнено зі служби в поліції не містить підстав призначення, часу проведення, мети, встановлених обставин та наслідків службового розслідування.

Згідно п.3 розділу VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України 07.11.2018 №893 (далі Порядок №893) виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО.

Порядок №893 не містить вимог до обов`язкового змісту наказу про звільнення поліцейського зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Тому суд не приймає доводи позивача щодо протиправного незазначення у наказі №211 о/с від 23.05.2023 підстав призначення, часу проведення, мети, встановлених обставин та наслідків службового розслідування.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 10 частини 1 цієї статті передбачено іншу підставу для звільнення працівника поліції зі служби - набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення, зокрема, кримінального правопорушення.

Тобто вищевказані підстави звільнення працівника поліції зі служби є різними.

Верховним Судом сформовано правовий висновок у постанові від 14.03.2023 року по справі №320/1206/21, згідно якого реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених п.6 ч.11 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято в тому числі на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно нього ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах. На думку Верховного Суду, порушення, зафіксовані у висновку службового розслідування, у своїй сукупності свідчать про вчинення, зокрема, позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, несумісного з продовженням служби у поліції.

Верховний Суд також зазначив, що навіть за відсутності у майбутньому обвинувального вироку суду за результатами розгляду кримінального провадження, висновок cуду апеляційної інстанції щодо правомірності та обґрунтованості застосування відповідачем до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правильним.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

По цій справі позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII - у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, тому судом в рамках розгляду даної справи не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача, а надається правова оцінка виключно обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

Водночас, оскільки позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIIІ відсутність в майбутньому обвинувального вироку в рамках кримінального провадження №0000166 від 08.02.2023 не може слугувати для ОСОБА_1 підставою для поновлення на службі в поліції. Вказане можливе у разі звільнення на підставі п.10 ч.1 ст.77 - у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного суд не приймає доводи позивача, щодо його звільнення виключно на підставі врученням йому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000166 від 08.02.2023.

Досліджуючи питання обгрунтованості висновку ГУНП про наявність у діях та бездіяльності ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, судом враховано наступне.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.1 та 2 ст.19 Закону №580-VIII).

Дисциплінарний статут затверджений Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту (в редакції від 31.03.2023 чинній на час виникнення спірних правовідносин) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Законом №580-VIII, зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень (ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 3 ст.13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч.1-2 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

У зв`язку із збройною агресією РФ проти України згідно із Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території Україні введено воєнний стан.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» №2123-IX від 15.03.2022 року (далі Закон №2123-IX), який набрав чинності 01.05.2022 року, доповнено Дисциплінарний статут розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Частиною 1 статті 26 розділу V Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (ч.2 ст.26 розділу V Дисциплінарного статуту).

Статтею 27 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування у період воєнного стану, уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення. У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення. Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування рекомендованим листом поштового зв`язку Укрпошти та засобами електронної комунікації (на електронну пошту та мессенджери), надіслано службовий лист від 26.04.2023 №479/01/32-2023 з викликом прибути 01.05.2023 року о 15.00 год для надання пояснень про обставини та відомості, які досліджуються в рамках службового розслідування (а.с.163,165А-166 т.1).

27.04.2023 позивач з мобільного номера дружини за допомогою мессенджера Viber надіслав дисциплінарній комісії фото власноруч написаного листа про те, що він за викликом 01.05.2023 прибути для надання пояснень не має можливості, оскільки перебуває на лікарняному та прибуде після його закінчення (а.с.165 т.1).

28.04.2023 року ГУ НП складено акт огляду листування на мобільному технічному пристрої. У зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному, дисциплінарною комісією засобами електронної комунікації (мессенджером на наявні контактні номери мобільних телефонів) надіслано бланк пояснення з визначеними питаннями (лист від 28.04.2023 №491/01/32-2023) (а.с.166-167 т.1).

Станом на 18:00 год 01.05.2023 для надання пояснень позивач не прибув, пояснення з відповідями на поставленні питання на розгляд дисциплінарної комісії ГУНП не надіслав, у зв`язку із чим комісією складено акт про неприбуття працівників для надання пояснення №512/32 від 01.05.2023 (а.с.167-168 т.1).

Дисциплінарною комісією повторно надіслано службовий лист від 02.05.2023 №513/01/32-2023 з викликом прибути 03.05.2023 о 17:00 год для надання пояснень про обставини та відомості, які досліджуються в рамках службового розслідування. У разі неможливості прибуття запропоновано надіслати пояснення на електронну пошту комісії (а.с.168-169 т.1).

Позивач не заперечує факт отримання виклику для надання дисциплінарній комісії пояснень, а також форми для їх надання в електронному вигляді, однак стверджує, що комісією не враховано обставини його перебування на лікарняному.

Враховуючи, що позивачем недоведено той факт, що перебування на лікарняному з 26.04.2023 року перешкоджало йому надіслати комісії листа від 27.04.2023 року, суд вважає, що позивач не був позбавлений можливості надати письмові пояснення в електронному вигляді за формою, надісланою комісією.

Тобто дисциплінарною комісією в межах наділених повноважень забезпечено позивача правом на захист, яке ним не реалізовано.

Суд вважає, що відповідачем у відповідності до ч.3 ст.27 Дисциплінарного статуту обгрунтовано визнано позивача таким, що відмовився від надання пояснень.

При цьому, суд враховує, що надання пояснень поліцейським є лише одним з джерел отримання інформації, необхідної для встановлення обставин в межах службового розслідування, однак відсутність таких не перешкоджає проведенню службового розслідування та, за умови дотримання вимог щодо всебічності, повноти, своєчасності та об`єктивності проведення службового розслідування, притягненню поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст. 26 розділу V Дисциплінарного статуту за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.

Суд вважає необгрунтованими доводи позивача, що висновок за результатом проведеного розслідування є безпідставним, оскільки не заснований на фактичних обставинах справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Дисциплінарного стутуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема: обставини справи (обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку); пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку та інші.

Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі №824/126/17-а сформував правовий висновок, згідно якого підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Щодо доводів представника позивача про інкримінування позивачу кримінального корупційного злочину, суд враховує наступне.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 по справі №819/945/16 дійшов висновку, що будь-які свідчення та інші матеріали, зібрані в рамках кримінального провадження, повинні бути оцінені органами слідства і судом. В кожній із стадій процесу оцінка доказів має свої особливості, які пояснюються відмінними умовами і задачами даної стадії. Так, оцінка доказів, здійснена на стадії досудового слідства, носить лише попередній характер. Вирішення питання кримінального судочинства про винуватість чи невинуватість особи, притягнутої до кримінальної відповідальності, здійснюється тільки судом на основі доказів, досліджених в ході судового розгляду.

Подія за участі позивача досліджена дисциплінарною комісією в тому числі в розрізі встановлення обставин, причин та умов, що зумовили затримання позивача в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 08.02.2023 за №0000166.

Оскільки за результатом слубового розслідування дисциплінарною комісією встановлено вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку, за який рекомендовано до нього застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, суд вважає безпідставними доводи щодо інкримінування позивачу кримінального злочину.

З цих же підстав суд дійшов висновку про відсутність порушення відповідачем принципу презумпції невинуватості, закріплений ст.62 Конституції України.

Судом встановлено, що дисциплінарною комісією було зібрано письмові пояснення, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , надані ГУНП в рамках службового розслідування, які підписані ними особисто.

Опитаний під час службового розслідування поліцейський офіцер громади СП Бериславського РВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_11 пояснив, що 21.04.2023 за вказівкою начальника Бериславського РВП ГУНП полковника поліції Курділова С.О. він, спільно із начальником СДОП Каховського РВП капітаном поліції Климовичем В.С. виїхав до с. Тягинка та с. Бургунка, де було отримано наступну інформацію.

Під час окупації Бериславського району військовими РФ викрадено з м. Берислав та пригнано в с. Бургунка трактор «МТЗ-982», який і покинули у селі під час деокупації. За трактором наглядав місцевий мешканець, який, аби уникнути його крадіжки чи пошкодження, перегнав на подвір`я будинку АДРЕСА_5 .

На початку січня 2023 року майор поліції ОСОБА_1 разом із невідомою особою приїхав до вказаного домоволодіння та пояснив військовим, які там проживали, що знайшов власника та забирає трактор. Через деякий час місцеві мешканці прийшли до будинку, де стояв трактор, але його вже не було. Останні звернулись з цього приводу до сержанта поліції ОСОБА_12 , який повідомив, що трактор забрали працівники поліції на штраф майданчик у м. Берислав.

Крім цього, як зазначив старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , ними отримана інформація від жителя с. Тягинка ОСОБА_10 , що такий же трактор стояв 13.02.2023 року на подвір`ї будинку АДРЕСА_6 , але згодом зник. Аналогічні пояснення надав капітан поліції ОСОБА_13 (а.с.191 т.1).

Опитаний дільничний офіцер поліції СДОП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_9 пояснив, що 20.04.2023 ніс службу на блокпосту ІНФОРМАЦІЯ_3 . Близько 14:30 год. до блокпосту на автомобілі «Кіа Соренто» (номерні знаки європейської реєстрації) під`їхав ОСОБА_1 та попрохав пропустити сільськогосподарську техніку із с. Бургунка, а саме трактор із сівалкою, який через 1-2 хв. також під`їхав до блокпосту. Поліцейські надали вказаній техніці безперешкодний проїзд, після чого трактор та ОСОБА_1 поїхали у напрямку с. Високе. Аналогічні пояснення надав капітан поліції ОСОБА_14 (а.с.189 т.1).

Опитаний під час службового розслідування гр. ОСОБА_10 , мешканець с. Тягинка, пояснив, що 19.04.2023 він знаходився у свого знайомого у АДРЕСА_7 , де ремонтував його трактор «МТЗ-80». У цей час до нього під`їхав поліцейський ОСОБА_1 та попрохав про допомогу, а саме відтягнути сіялку для соняшнику із с. Бургунка у с. Максима Горького за грошову винагороду, на що він погодився. Наступного дня (20.04.2023) близько 11:00 год ОСОБА_1 приїхав до нього та повідомив, що вже потрібно їхати у с. Бургунка, зазначивши, що на блок-постах ніхто зупиняти не буде, так як про все домовиться. Через 20 хв. до автомобіля ОСОБА_1 під`їхав автомобіль «Рено Дастер» білого кольору, з якого вийшов незнайомий йому чоловік, який присів до автомобіля ОСОБА_1 . Через кілька хвилин останній сказав їхати за ним. Проїзд через блокност відбувся безперешкодно. Під час руху ОСОБА_1 на автомобілі марки «Кіа» чорного кольору, рухався попереду, в невідомий чоловік на «Рено Дастер» позаду. Перед с. Максима Горького ОСОБА_1 заплатив йому 1000 гри за проведену роботу. У подальшому усі приїхали у вказане село до складського приміщення та у цей час ОСОБА_1 пересів до автомобіля «Рено Дастер», після чого його відразу затримали працівники СБУ.

Крім цього, ОСОБА_10 повідомив, що у січні 2023 року ОСОБА_1 вже звертався до нього за допомогою щодо перегону трактора «МТЗ» синього кольору із с. Бургунка в с. Тягинка, а пізніше навпаки із с. Тягинка у с. Бургунка у склад, де стояла вказана вище сіялка. Згодом, на прохання ОСОБА_1 він переганяв даний трактор у с. Максима Горького на продаж тому самому чоловіку на білому «Рено Дастер» та його роботу ОСОБА_1 оплатив (а.с.201 т.1).

Суд вважає, що доводи представника позивача про недоведеність факту вчинення дисциплінарного проступку, що спростовуються матеріалами службового розслідування, зокрема, зібраними дисциплінарною комісією в рамках службового розслідування поясненнями.

Згідно ст.22 Закону України «Про запобігання корупції», зокрема, поліцейським забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Поліцейські під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими (ст.38 Закону).

Відповідно до ст.24 Закону України «Про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно п.6,7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 (далі Порядок №100), поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Виходячи з правового регулювання спірних правовідносин, позивач, в силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний повідомляти безпосереднього керівника та за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» у разі виявлення кримінального правопорушення а також вжити заходи щодо його припинення.

При цьому, згідно Посадової інструкції начальника відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУ НП позивач, зокрема, відповідає за стан службової дисципліни у відділі, забезпечує вжиття заходів щодо запобігання коруції, порушення дисципліни і контроль за їх реалізацією у відділі (а.с.156-157 т.1).

Суд дійшов висновку, що комісією обгрунтовано встановлено порушення позивачем вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Також суд вважає підтвердженими порушення позивачем Дисциплінарного статуту, зокрема п.1-4, 6, 13 ч.3 ст.1 в частині обов`язку бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Згідно ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися Присяги поліцейського.

Відповідно до змісту Присяги поліцейського особа, яка вступає на службу в поліцію, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (ст.64 Закону №580-VIII).

Суд дійшов висновку, що матеріали службового розслідування підтверджують те, що поведінка позивача є несумісною з вимогами, які ставляться до поліцейських, особливо, в період дії воєнного стану при їх залученні у заходах по забезпеченню оборони та захисту держави.

Між тим, судом не приймаються доводи представника позивача про складення висновку за результатами службового розслідування виключно на підставі повідомлення про підозру, оскільки судом встановлено, що дисциплінарною комісією на підставі виключних повноважень проведення власне розслідування із опитуванням осіб, дослідженням інших матеріалів, за результатом якого складено висновок.

Крім того, дисциплінарний проступок позивача також виразився у його відсутності на службі без поважних причин 25.04.2023 року з 9.00 год до 18.00 год. Позивач про причини та умови, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, безпосереднього керівника не повідомив, у зв`язку із чим відносно нього складено акт про відсутність на службі (робочому місці) працівника №199 від 25.04.2023 (а.с.173 т.1).

Суд не приймає доводи представника позивача, що був звільнений із ВЗДС СБУ 24.04.2023 року близько 18:00 год як на підставу для неприбуття на службу наступного дня 25 квітня, оскільки він не здійсних жодних заходів для інформування безпосереднього керівника про неможливість прибуття на службу.

У судовому засіданні представник позивача зазначав, що позивач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права як учасника службового розслідування, зокрема, в частині ознайомлення з матеріалами службового розслідування.

Згідно п.7 ч.6 ст.3 Дисциплінарного статуту під час виконання службових обов`язків поліцейський має право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами (п.3 ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту).

Позивачем не надано до суду жодних доказів звернення до відповідача із заявою з метою ознайомлення з матеріалами службового розслідування, в якому йому було б відмовлено, що свідчить про недопущення відповідачем порушення процедури службового розслідування.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач обгрунтовано дійшов висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Позивач, будучи поліцейським, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Подія за участі позивача була висвітлена в засобах масової інформації (а.с.172-173 т.1).

Суд дійшов висновку про обгрунтованість висновку відповідача, що поведінка позивача підірвала авторитет Національної поліції України, допустила порушення Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського.

Оцінюючи у сукупності встановлені по справі обставини суд вважає, що позивач вчинив дії та допустив бездіяльність, що суперечать інтересам служби, та свідчать про непрофесійне виконання обов`язків поліцейського, чим порушив обов`язки передбачені п.1,2 ч.1 ст.18, ч.1 ст.64 Закону №580-VIII, що є достатньою підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Також суд вважає, що позивачем не доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень при проведенні службового розслідування, які б могли вплинути на прийняття оскаржуваних наказів, зокрема, суд не приймає доводи позивача щодо неврахування відповідачем характеристики ОСОБА_1 та незастосування іншого дисциплінарного стягнення, враховуючи наступне.

Стаття 29 Дисциплінарного стутуту передбачає особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, згідно частини першої якої у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (ч.2 ст.29 Дисциплінарного стутуту).

Відповідно до ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність поліцейського, є попередня бездоганна поведінка (п.2 ч.4 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Обставиною, яка обтяжує відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення (п.2 ч.6 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарна комісія в ході службового розслідування встановила, що дійючих дисциплінарних стягнень у позивача немає, у службовій діяльності характеризується посередньо (а.с.24 т.2).

Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Встановлені під час службового розслідування обставини можуть розглядатись як такі, що об`єктивно завдають шкоди авторитету правоохоронного органу, працівники якого повинні бути прикладом виключно високого рівня правової свідомості та чесності як у робочий, так і у неробочий час.

Суд вважає, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання працівника поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Отже доводи представника позивача про неврахування характеристики позивача, а також даних про відсутність у нього дисциплінарних стягнень спростосуються матеріалами службового розслідування. Водночас, така інформація не є підтавою для пом`якшення відповідальності ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку.

Таким чином суд дійшов висновку, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану в державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому суд погоджується з доводами відповідача про те, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів №414 від 05.05.2023 року та №211 о/с від 23.05.2023 року і відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Вимоги щодо поновлення на службі в поліції у спеціальному званні та зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від основних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 6, 7, 9, 242-246, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73000, ), треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача Каховський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області (пр. Дніпровський, 24, м. Нова Каховка, Херсонська область, 74900), ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.