Справа № 644/4497/23
Суддя: Бугера О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/4497/23
Провадження № 2-а/644/19/23
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Горіної К.О., Радченко І.Ю.,

Представника позивача Микитюка В.О.,

Представника відповідача Шенкоржевської Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДПО18 №665368 від 18.06.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, 3-я особа у справі інспектор взводу 1 батальйону 4 роти 3 УПП в Харківській області ДПП Друк Дмитро Михайлович, -

УСТАНОВИВ:

Представником позивача, 04.07.2023 року, адвокатом Микитюком В.О., через систему «Електроний суд» було подано відповідну позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 1 батальйону 4 роти 3 УПП в Харківській області ДПП Друка Дмитра Михайловича про скасування постанови серії ДПО18 №665368 від 18.06.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. Ухвалою від 07.07.2023 року було поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із вказаним позовом, відкрито провадження у справі. 20.09.2023 року представником позивача подано до суду позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДПО18 №665368 від 18.06.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, 3-я особа у справі інспектор взводу 1 батальйону 4 роти 3 УПП в Харківській області ДПП, ОСОБА_2 , з посиланням на збій системи. В судовому засіданні сторони повідомили суду, що до суду подавалась заява із вимогами до відповідача ДПП, а інспектор визначений 3-ю особою, саме така заява була отримана представником ДПП та поданий на неї відзив.

В обґрунтування позову зазначено, що 17.06.2023 року о 22.00 годині ОСОБА_3 , власник скутера HONDA Dio, передав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 , який відвозив ОСОБА_1 додому. На вулиці Виконкомівський скутер зупинили, оскільки закінчилось пальне та ОСОБА_4 залишив ОСОБА_1 зі скутером, а сам пішов шукати щоб заправити скутер. Коли повернувся, ОСОБА_1 вже не було, пішов його шукати. Під час перебування ОСОБА_1 поряд із скутером, до нього під`їхали працівники поліції та висували йому вимогу щодо керування скутером без шолому та документів, потім його доставили до відділу поліції, в приміщенні якого було встановлено особу, складено постанову ДПО18 №665368, після цього його відвезли на вулицю Виконкомівську, до місця, де залишили поряд із скутером. Посилався на те, що ОСОБА_1 не був водієм мопеду, не керував ним 18.06.2023 року, не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Окрім того, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані патрульним поліцейським одразу за двома частинами однієї статті щодо не пред`явлення посвідчення водія та відсутності права керування, за ч.1 ст. 126 КУпАП. Також, враховуючи, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не є водієм транспортного засобу він не може бути суб`єктом даного правопорушення за ст. 126 КУпАП. Посилаючись на вимоги ст. 72, 73, 77 КАС України, вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, та належним та достатнім способом захисту прав ОСОБА_1 буде саме закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Просив скасувати постанову, провадження у справі закрити, стягнути судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу.

Представником відповідача ДПП подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач був зупинений поліцейськими під час керування транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки транспортного засобу, даний факт було зафіксовано на нагрудну бодікамеру №475000 працівника поліції.

Під час перевірки документів, які підтверджують право керування транспортного засобу мопеду, було встановлено, що позивач не отримував посвідчення водія категорії А1 для здійснення керування відповідним транспортним засобом, всупереч п.2.1. ПДР України керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії. Окрім того, всупереч вимогам п. 2.4. ПДР України не пред`явив посвідчення водія для перевірки. Тобто, відповідно до вимог ч.2 ст. 126 КУпАП допустив порушення, а саме керував транспортним засобом не маючи при цьому права керування таким транспортним засобом. Позивачу було роз`яснено всі права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, за результатами розгляду складено постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП. Клопотань позивач не заявляв. На відеозаписах видно, як позивач безпосередньо сидить зверху мопеда, який здійснював рух, без мотошолому, що і стало причиною зупинки, та оскільки позивач відмовився повідомити поліцейським свої дані, його було доставлено до відділу поліції для встановлення особи, позивач мав в розпорядження мобільний телефон, йому було надано можливість його зарядити, та він мав можливість зателефонувати своєму знайомому ОСОБА_4 , та повідомити про своє місце знаходження, впродовж часу спілкування ОСОБА_4 на місці зупинки мопеда не з`являвся. Посилалась на п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та відповідного рішення ВС/КАС від 20.02.2019 року у справі №404/4467/16-а, щодо тлумачення факту керування, що розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця, і, як наслідок, переміщення в просторі. Звертала увагу на те, що позивачем не надано доказів, що спростовує факт керування транспортним засобом, що підтверджують факт наявності посвідчення водія відповідної категорії. Враховуючи обмеження у м. Харкові щодо цілодобової роботи установ, підприємств, доводи щодо очікування ОСОБА_4 , який нібито ходив за пальним, викликають великий сумнів. З урахуванням наведених обставин, вважала, що постанова прийнята законно, з дотриманням встановленої процедури в межах повноважень працівника поліції, під час розгляду було досліджено обставини вчиненого правопорушення, докази про винність позивача, з`ясовано обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Також, заперечувала проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, просила врахувати вимог ст. 139 КАС України, яка визначає, в тому числі, що розмір таких витрат повинен бути обґрунтованим і пропорційним до предмета спору. Суд повинен виходити з критеріїв реальності, розумності відповідних витрат, наводила практику Верховного Суду із визначенням позиції розгляду питання про стягнення витрат на правову допомогу, практику Європейського суду з прав людини, та з урахуванням розміру штрафу, що покладений на позивача в розмірі 3400 грн, сума заявлених витрат до компенсації є необґрунтованою та такою, що не відповідає співмірності отриманих послуг.

В судовому засіданні представник позивача доводи позову підтримав, додатково звернув увагу, що відповідачем не надано доказів керування транспортним засобом, мопед не мав пального, а тому навіть не заводився, в постанові невірно зазначено марку мопеду, відсутні реєстраційні дані транспортного засобу, постанова містить виправлення, що не допускається Інструкцією, окрім того, під час огляду відеозаписів встановлено, що поліцейським використано бланк постанови, яка йому не видавалась відповідно до Інструкції. Просив врахувати дані обставини та задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила врахувати позицію викладену у відзиві, вважала, що постанова складена у відповідності до норм діючого законодавства, є обґрунтованою та правомірною.

3-я особа у справі інспектор взводу 1 батальйону 4 роти 3 УПП в Харківській області ДПП Друк Дмитро Михайлович, в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений, пояснень на позовну заяву не подавав. З урахуванням думки представників сторін, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши доводи представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови інспектора в1 р3 б4 ЦПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Друка Дмитра Михайловича, серії ДПО №665368 від 18.06.2023 року (дата має виправлення), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за обставин 17.06.2023 року о 22.34 години в м. Харкові, вул. Виконкомивська, 28, водій керував мопедом Honda Dio, без мотошолому, не пред`явив посвідчення воді та не мав права керування даним т/з, чим порушив п.п. 2.3. (пункт не розбірливо), 2.1.а, 2.4. (пункт нерозбірливо) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП. Накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Оцінюючи правомірність складеної постанови суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395, Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП, а саме, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

Досліджена копія постанови має виправлення дати її складання, ім`я особи щодо якої складено постанову, з урахуванням виправлень та нечіткого викладення тексту постанови, не є можливим встановити, які саме пункти ПДР, передбачені п. 2.3., 2.4., які мають декілька підпунктів, були імовірно порушені позивачем. В даному випадку інспектором було зазначено, що постанова складена інспектором в1 р3 б4 ЦПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Друк Дмитром Михайловичем, тобто має скорочення найменування органу поліції. Тобто, досліджена постанова має виправлення, нечітке викладення норм ПДР, КУпАП, тобто не відповідає вимогам затвердженої Інструкції.

Окрім того, відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП, ч.1, 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до складеної постанови ОСОБА_1 нібито вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 126 КУпАП визначено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 126 КУпАП визначено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Із самого змісту постанови фактично вбачається нібито порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що полягає у керуванні мопедом Honda Dio, 1) без мотошолому, 2) не пред`явив посвідчення водія та 3) не мав права керування даним т/з, тобто, не вбачається в чому полягає порушення ОСОБА_1 ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Також, відповідно до копії тимчасового реєстраційного талону ДАП № НОМЕР_1 транспортний засіб HONDA LEAD, мопед, номер шасі НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_3 , з правом керування ОСОБА_5 .

Під час складання постанови інспектором було зазначено на факт нібито керування транспортним засобом позивачем мопедом Honda Dio, без зазначення реєстраційного номеру чи номеру шасі, при цьому під час спілкування з ОСОБА_1 на місці перебування мопеда, інспектор мав можливість його оглянути, намагався його завести, але не зміг, зі слів ОСОБА_1 не було пального, тобто, будь-яких перешкод в ідентифікації відповідного транспортного засобу не було. Дані про марку, номерний знак мопеда інспектором було записано зі слів третьої особи, які він телефонував вже під час перебування поряд з відділом поліції та в процесі складання постанови, просив третю особу під`їхати до мопеда та подивитись його марку.

Відповідно до даних РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області від 13.07.2023 року №31/20/11-1601, відповідно до автоматизованого обліку територіального сервісного центру 6341 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.06.1999 року, отримав посвідчення водія серії НОМЕР_4 , категорії «В» ВРЕР №1 м. Харків, Харківської області, термін дії посвідчення водія «БЕЗСТРОКОВО».

З урахуванням наведеним обставин, суд погоджується із доводами позивача щодо допущених порушень під час складання постанови, як то не зазначення назви, реєстраційного номеру транспортного засобу, виправлення дати складання постанови, нерозбірливість викладеної фабули правопорушення, кваліфікації дій ОСОБА_1 , що є безумовною підставою для скасування даної постанови.

Оцінюючи доводи позивача щодо не керування транспортним засобом, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що 18.06.2023 року у неділю, був на гаражах у ОСОБА_6 , відпочивали, засиділись, почали викликати таксі для ОСОБА_7 , але ніхто не їхав, у ОСОБА_8 є скутер, попросив відвезти ОСОБА_7 , по дорозі закінчилось пальне, він залишив ОСОБА_7 біля скутера, а саме пішов шукати пальне, АЗС не працювала, він пішов до друзів. Скутер не їхав, його можна було лише штовхати.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він має скутер HONDA LEAD, реєстраційний номер НОМЕР_3 , він не в дуже доброму стані. 17.06.2023 року у вихідний день відпочивали, до комендантської години ОСОБА_9 попросив відвезти ОСОБА_1 додому, але оскільки йому було ніколи він довірив ОСОБА_10 це зробити. ОСОБА_10 знає краще ніж ОСОБА_7 , тому дозволив саме ОСОБА_10 використати скутер, оскільки таксі приїхати відмовилось.

Ані свідок ОСОБА_4 , ані свідок ОСОБА_3 не спростовували факту керування ОСОБА_1 скутером. Свідок ОСОБА_4 залишив позивача зі скутером на місці, та пішов шукати пальне, а свідок ОСОБА_3 надавав скутер свідку ОСОБА_4 , який планував відвести ОСОБА_1 додому.

Судом було оглянуто відеозаписи з бодікамер. Представником відповідача надано 2 СД-диску, що засвідчені ЕЦП, містять безперервність та цілісність. Відповідно до диску №1, 17.06.2023 року о 22.34 годині на початку запису зафіксовано ОСОБА_1 , який перебуває зверху на мопеді та перекочується з одного узбіччя на інше, мотор не працює, мопед котиться.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 N 14, а саме п. 27 визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до загальних норм ПДР буксирування це - переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу, яке не належить до експлуатації автопоїздів (транспортних составів) на жорсткому чи гнучкому зчепленні або способом часткового навантаження на платформу чи на спеціальне опорне пристосування.

В даному випадку з оглянутого відеозапису встановлено, що інших транспортних засобів на дорозі немає, окрім мопеду. Інспектор намагається привести у рух транспортний засіб поворотом ключа, але це не вдається, мотор не працює. ОСОБА_1 повідомляє, що в мопеді відсутнє пальне. Тому, підстав вважати, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом, суд не вбачає. З оглянутого відеозапису судом факт керування трансопртним засобом не підтверджується.

Посилання представника відповідача на позицію п.38 Постанови ВС у справі №404/4467/16-а від 20.09.2019 року, в даному випадку не є обґрунтованим, оскільки Верховний Суд розглядав справу щодо порушення Митних правил, та зазначав, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Тобто, розрізняв питання керування та експлуатації.

Що стосується доводів сторони позивача про складання постанови на бланку, який не був отриманий інспектором, суд зазначає, що облік використаних бланків постанов по справах про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративні затримання ведеться в журналі видачі бланків протоколів про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративні затримання, який за наявності технічної можливості ведеться в електронній формі та використання такого бланку не тягне за собою скасування відповідної постанови.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що є підстави для задоволення позову.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при подачі позову судовий збір, з урахуванням подачі позову через підсистему «Електронний суд», підлягає стягненню 429,44 гривні.

Питання витрат на правову допомогу в рамках судового рішення не вирішується, оскільки, докази понесення даних витрат подаються до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів по справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ст.139 КАС України стороною позивача подано до суду заяву 26.09.2023 року про намір подати (залучити) у встановлений законом строк, додаткових доказів, щодо витрат на професійну правничу правову допомогу, які позивач буде стягувати за результатами розгляду справи.

Керуючись ст.ст.126, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 243-246, 286 КАС України, ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №665368 від 18.06.2023 року інспектор взводу 1 батальйону 4 роти 3 УПП в Харківській області ДПП Друка Дмитра Михайловича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення, передбачене ч.5 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч.2 ст.126, КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 копійки.

Повний текст рішення виготовлений 21.11.2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя О.В. Бугера