Справа № 280/4349/23
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Справа № 280/4349/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представників позивача - Єренка Д.В., Тітова В.А.

представника відповідача - Заруднього А.В.

представника третьої особи - Веселової Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, )

третя особа - Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 114, )

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із позовною заявою до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі відповідач), третя особа - Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - третя особа), в якій позивач, з урахуванням заяви від 28.08.2023, просить суд:

визнати протиправними і скасувати Наказ Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 07.06.2023 року № 199 в частині накладення дисциплінарного стягнення, на підполковника поліції Федотенка Андрія Валерійовича начальника 7-го відділу (оперативно-технічної розвідки) Управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправними і скасувати Наказ Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 07.06.2023 року № 341 о/с в частині звільнення із служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 начальника 7-го відділу (оперативно-технічної розвідки) Управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України;

поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на службу в органах поліції на посаду начальника 7-го відділу (оперативно-технічної розвідки) Управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України;

стягнути з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу та грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08.05.2023 року по день фактичного поновлення на службі в Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України.

В обґрунтування позову посилається на те, що службове розслідування у відношенні позивача було проведене з численними порушеннями, а застосування дисциплінарного стягнення та подальше звільнення зі служби в поліції відбулося безпідставно та необґрунтовано внаслідок наступного. Зокрема зазначає, що направлення Управлінням стратегічних розслідувань в місті Києві ДСР НПУ до КНП «ЦПМСД № 2» Святошинського району м. Києва запиту про отримання інформації щодо лікування ОСОБА_1 від 18.04.2023 р. №1597/55/125/03-23 було здійснено у протиправний спосіб, оскільки станом на дату його направлення, ще жодного службового розслідування у відношенні позивача не існувало. А відтак, Управління не мало права цікавитися станом здоров`я та порядком лікування ОСОБА_1 , отримувати у відношенні нього будь-які відомості медичного характеру, тощо, оскільки така інформація становить медичну таємницю та може бути надана та розголошена лише за згодою самого пацієнта, якої у них не існувало.

Також вказує, що службове розслідування у відношенні позивача було призначено та розпочато за відсутності достатніх правових підстав для цього бо жодних заяв, скарг, повідомлень, тощо стосовно позивача в частині вчинення ним дисциплінарного проступку не надходило та взагалі не існувало, що свідчило про те, що підстави для проведення службового розслідування були відсутніми.

Звертає також увагу на те, що наказ про призначення та проведення службового розслідування прийнято не уповноваженою особою, що як наслідок робить результати такого службового розслідування незаконними та такими, що не можуть створювати для позивача жодних юридичних наслідків, в т.ч. і застосування до нього дисциплінарних стягнень та ін. Крім того, наказ про призначення та проведення службового розслідування від 04.05.2023 №90 не містить у своєму змісті визначення відповідної форми проведення службового розслідування, що не відповідає вимогам до такого наказу та є порушенням п.4 розділу ІІ Порядку№ 893. В пункті 2 Розділу ІІ Порядку № 893 наведено перелік даних за наявності яких проводиться службове розслідування при цьому в діях ОСОБА_1 відсутні жодні дані із зазначеного переліку. Начальник 10-го відділу УСР ДСР Веселова Л.Ю., запропонувала провести службове розслідування відносно ОСОБА_1 та призначити дисциплінарну комісію у склад якою включила саму себе, що свідчить про явну зацікавленість, упередженість та предвзятість та є прямим порушенням ч. 4 ст. 15 Дисциплінарного статуту. Крім того, в даному випадку має місце конфлікт інтересів, так як саме вона була ініціатором незаконного збору інформації відносно ОСОБА_1 , була виконавцем запитів (готовила їх та особисто відвозила).

У матеріалах службового розслідування знаходиться пояснення лікаря ОСОБА_2 , (яка формувала медичний висновок про непрацездатність та листок непрацездатності позивача на період з 17.04.2023 по 26.04.2023 ) від 04.05.2023 року, в яких вона зазначає, що особисто до неї ОСОБА_1 не звертався, а листок непрацездатності вона сформувала йому, бо її попросив колишній колега за нього. У подальшому вона скасувала прийоми в електронній системі та вважала, що скасовуючи прийоми, скасувала і створений лікарняний. Варто зазначити, що вказані пояснення лікаря не узгоджуються навіть з офіційною відповіддю КНП «ЦПМСД №2» Святошинського району м. Києва від 02.05.2023 р. № 326. Також зауважує, що скасування лікаркою ОСОБА_2 записів прийому позивача, не свідчить про те, що сам по собі Медичний висновок про непрацездатність позивача: 6А86-34КН-978С-КХРС та Листок непрацездатності за № 7320783-1, з датою відкриття 17.04.2023 та датою закриття 26.04.2023, є такими, що скасовані або недійсні, або ж помилково сформовані. А тому, притягнення відповідачем позивача до дисциплінарної відповідальності за нібито відсутність на службі у період з 17.04.2023 р. по 26.04.2023 р. без поважних причин та подальше звільнення Позивача зі служби в поліції, за наявності чинного листка непрацездатності зареєстрованого в установленому законом порядку є протиправним та незаконним.

Крім того, вважає, що при проведенні службового розслідування не було дотримано належного порядку, щодо повідомлення та запрошення позивача на розгляд справи щодо нього. Крім того в порушення пункту 3 Розділу V Порядку № 893 не було винесено наказ про поважність причини не прибуття на комісію (знаходження на лікарняному Позивача).

Зазначає, що Наказ відповідача по особовому складу від 07.06.2023 р. № 341 о/с, яким звільнено позивача зі служби в поліції приймався у зв`язку саме із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, то такий наказ, як похідний є незаконним та також підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позовну заяву не визнав, у відзиві від 17.07.2023 вх. № 30366 посилається на те, що службове розслідування стосовно ОСОБА_3 було розпочато виходячи з відомостей викладених в листі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Святошинського району м. Києва від 02.05.2023 № 326, в якому зазначалося, що медичний висновок щодо непрацездатності ОСОБА_3 не є дійсним. Підставою ж для призначення службового розслідування стала доповідна записка до керівництва Управління від 04.05.2023 № 1782/55/125/02-23 начальника 10-го відділу (забезпечення діяльності) Управління ОСОБА_4 щодо неналежного виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_5 , що могло стати причинами та умовами надзвичайної події за його участі, а саме невиходу без поважних причин на службу у період з 17.04.2023 по 26.04.2023, а також обставин скоєння ним порушень службової дисципліни. Щодо складу дисциплінарної комісії зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не підпорядковувалися один одному під час виконання службових обов`язків (відповідно до своїх посадових інструкцій), тож факту підпорядкованості між особами не було та зацікавленості у результатах службового розслідування начальник 10-го відділу (забезпечення діяльності) Управління не мала. Наказ ДСР НП України від 23.05.2023 № 120-П «Про внесення змін до Наказу УСР в місті Києві ДСР НП України від 04.05.2023 року № 90» було видано у зв`язку зі штатними змінами, а саме з призначенням полковника поліції ОСОБА_7 начальником Департаменту боротьби з наркозлочинністю, яким було підписано наказ Управління від 04.05.2023 № 90 «Про призначення службового розслідування». Зауваження позивача про відсутність у наказі про призначення та проведення службового розслідування від 04.05.2023 № 90 інформації щодо визначеної форми проведення службового розслідування, є беззмістовним, оскільки у період дії воєнного стану службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Вказує, що службовим розслідуванням встановлено, що Інформація викладена у доповідній записці начальника 10-го відділу (забезпечення діяльності) Управління підполковника поліції ОСОБА_4 щодо самоусунення від виконання службових обов`язків та безпідставній відсутності на службі підполковника поліції ОСОБА_3 у період з 17.04.2023 до 26.04.2023, знайшла своє підтвердження. У діях підполковника поліції ОСОБА_3 , начальника 7-го відділу (оперативно-технічної розвідки) Управління встановлено порушення статті З, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 й статті 64 Закону України «Про Національну поліцію України», підпунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337- VIII, наказу Департаменту стратегічних розслідувань від 26.11.2019 року № 55 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників Департаменту» та підпунктів 1, 2,4, 5, 7, 8, 12 пункту 1 розділу II та підпункту 1 пункту 3 розділу IV «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, які виразилися у низькому рівні правосвідомості, низьких морально-ділових якостях, ігноруванні наказів та доручень МВС України, Національної поліції України щодо запобігання та недопущення порушень службової дисципліни, що призвело до самоусунення від виконання службових обов`язків та безпідставної відсутності на службі у період з 17.04.2023 до 26.04.2023.

Твердження позивача про те, що службове розслідування було призначено та проведено у незаконний спосіб, оскільки Управлінням неправомірно було отримано інформацію, яка становить конфіденційну інформацію, персональні дані та медичну таємницю щодо ОСОБА_3 , та стала підставою у подальшому для проведення відносно нього службового розслідування - вважає безпідставним та необгрунтованим, оскільки будь-яка конфеденційна інформація про стан здоров`я не запитувалася.

Наголошує, що пункт 2 розділу II Порядку видачі (формування ) листків непрацездатності в Електронному реєстрі листків непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.06.2021 № 1234, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.07.2021 за № 890/36512, передбачає, що у разі отримання інформації про внесення змін до медичного висновку (зокрема при встановленнівідмітки про відміну запису, до якого вносяться зміни), переданої відповідно до пункту 5 розділу V Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 01 червня 2021 року № 1066, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 червня 2021 року за № 728/36350, сформований на підставі такого медичного висновку листок непрацездатності та зміни у записах Реєстру, що відбулися на підставі такого медичного висновку, вважаються помилково сформованими.

Також відхиляє твердження позивача проти неповідомлення та невиклику на засідання дисциплінарної комісії та зазначає, що виклик про необхідність явки на засідання дисциплінарної комісії на 11.05.2023 позивач отримав на свій телефон 08.05.2023, що не суперечить положенням статті 27 Дисциплінарного статуту. На підставі викладеного, просить у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Третя особа надала пояснення по суті спору (вх. 30676 від 18.07.2023), які підтримують позицію відповідача у справі, викладені у відзиві. Просить відмовити у позові повністю.

Ухвалою судді від 26.06.2023 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, призначено підготовче судове засідання на 24.07.2023.

Ухвалою суду від 24.07.2023 за клопотанням відповідача відкладено підготовче засідання на 14.08.2023.

Ухвалою суду від 07.08.2023 задоволено клопотаня відповідача про участь у підготовчих та судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Протокольною ухвалою суду від 14.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 06.09.2023.

Протокольною ухвалою суду від 06.09.2023 прийнято до розгляду уточення до позовних вимог, оголошена перерва до 13.09.2023.

Протокольною ухвалою суду від 13.09.2023 оголошено перерву до 25.09.2023.

Протокольною ухвалою суду від 25.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик свідків, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду на 11.10.2023.

Протокольною ухвалою суду від 11.10.2023 оголошено перерву у судовому розгляді до 23.10.2023.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи у задоволенні позовної заяви просили відмовити, з підстав, викладених у відзиві та поясненнях відповідно.

У судовому засіданні 23.10.2023 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 у період з 23.01.1995 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань НПУ по особовому складу від 11.11.2021 р. № 441 о/с, підполковника поліції ОСОБА_1 було призначено начальником 7-го відділу (оперативно-технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань в місті Києві в порядку переведення з 20.11.2021 року.

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 07.06.2023 року № 199 накладено дисциплінарне стягнення, на підполковника поліції ОСОБА_1 начальника 7-го відділу (оперативно-технічної розвідки) Управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань НПУ по особовому складу від 07.06.2023 р. № 341 о/с, підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника 7-го відділу (оперативно-технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань в місті Києві, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» було звільнено зі служби в поліції за п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 на підставі Наказу Департаменту від 07.06.2023 року № 199.

Наказом ДСР НПУ по особовому складу від 07.06.2023 р. № 343 о/с було внесено зміни до наказу ДСР НПУ по особовому складу від 07.06.2023 р. № 341 о/с.

Не погодившись із наказами від 07.06.2023 № 199 в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 та наказом № 341 о/с в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 та з вимогою поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 580-VIII, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону №580-VIII.

Положеннями пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Положеннями частини 1 статті 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно частини 1 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Закону №580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статус Національної поліції України (надалі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком згідно статті 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Змістовний аналіз наведених вище положень Дисциплінарного статуту дає змогу зробити висновок, що службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів з питань службової діяльності, бездоганному та неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені, та належному виконанні обов`язків поліцейського, визначених законом. Водночас порушення поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватися заходи дисциплінарного стягнення.

Однак, для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, факт вчинення ним дисциплінарного проступку повинен бути встановлений у передбаченому законодавством порядку.

Відповідно до частини 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частинами 1, 2 статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет.

Відповідно до частини 1 статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Згідно із частиною 1 статті 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Дисциплінарного статуту висновок за результатами службового розслідування підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07 листопада 2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань в Національній поліції України (надалі - Порядок № 893).

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Судом встановлено, що наказом Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань НП України від 04.05.20223 № 90 «Про призначення та проведення службового розслідування» з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у доповідній записці начальника 10-го відділу (забезпечення діяльності) управління стратегічних розслідувань в місті Києві підполковника поліції Веселової Л.Ю. від 04.05.2023 № 1782/55/125/01-2023 щодо неналежного виконання своїх службових обов`язків підполковником поліції ОСОБА_1 , начальником 7-го відділу (оперативно-технічної розвідки) цього управління, що могло стати причинами та умовами надзвичайної події за його участі, а саме невиходу без поважних причин на службу у період з 17 квітня 2023 року по 26 квітня 2023 року, а також обставин скоєння ним порушень службової дисципліни, за вказаними відомостями призначено службове розслідування.

Наказ від 04.05.20223 № 90 «Про призначення та проведення службового розслідування» підписаний Т.в.о начальника полковником поліції Д.Торгало.

Наказом Національної поліції України від 04 жовтня 2018 року № 929 (зі змінами) затверджено Перелік посад керівників Національної поліції України та їх повноважень щодо застосування заохочень і дисциплінарних стягнень у тому числі начальникам територіальних (відокремлених) підрозділів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, компетенція яких поширюється на одну чи декілька областей, а також місто Київ (за виключенням органів поліції охорони).

Відповідно до підпункту 11 пункту 6 Розділу V Положення про управління стратегічних розслідувань в місті Києві, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06 листопада 2019 року № 17: начальник УСР в м. Києві забезпечує дотримання службової дисципліни працівниками управління, у межах наданих прав призначає службові розслідування за фактами порушення службової дисципліни, вирішує питання про притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з підпунктом 14 цього ж пункту начальник УСР в м. Києві підписує організаційно-розпорядчі документи управління (накази, доручення), протоколи наради, тощо.

Відтак, твердження представників позивача щодо відсутності повноважень у особи, яка призначила службове розслідування суд відхиляє.

Пунктом 4 Розділу ІІ Порядку № 893 дійсно передбачено, що у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначаються підстава та форма проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Однак, слід зазначити, що Законом України від 15.03.2022 №2123-ІХ Дисциплінарний статут Національної поліції України було доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Так, абз.2 ст. 26 розділу V Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Відтак, не зазначення в тексті наказу «Про призначення службового розслідування» форми розслідування, не може привести до дефектності акту, оскільки положеннями Дисциплінарного статуту імперативно встановлена письмова форма службового розслідування в період дії військового стану .

В даному випадку, положення Дисциплінарного статуту мають вищу юридичну силу та пріоритет перед застосуваннями положень Порядку № 893.

Тому, доводи представників позивача в цій частині суд також відхиляє з огляду на необгрунтованість.

Як зазначено у наказі Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань НП України від 04.05.20223 № 90 «Про призначення та проведення службового розслідування», підставою для призначення службового розслідування стала доповідна записка до керівництва Управління від 04.05.2023 № 1782/55/125/02-23 начальника 10-го відділу (забезпечення діяльності) Управління Веселової Л.Ю. щодо неналежного виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_5 , що могло стати причинами та умовами надзвичайної події за його участі, а саме невиходу без поважних причин на службу у період з 17.04.2023 по 26.04.2023, а також обставин скоєння ним порушень службової дисципліни.

В свою чергу доповідна записка була складена виходячи з відомостей викладених в листі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Святошинського району м. Києва від 02.05.2023 № 326, в якому зазначається, що медичний висновок щодо непрацездатності ОСОБА_3 не є дійсним.

Вказана відповідь була надана на запит Управління стратегічних розслідувань в місті Києві від 18.04.2023 № 1597/55/125/03-23 до КНП «Центр первинної медико- санітарної допомоги № 2» Святошинського району м. Києва «Про отримання інформації». Як зазначено у листі-запиті «..У зв`язку зі службовою необхідністю просимо Вас надати інформацію щодо лікування працівника управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Як зазначає представник третьої особи у письмових поясненнях, така службова необхідність виникла у зв`язку із тим, що позивач під час телефонної розмови, відмовлявся повідомляти назву медичної установи в якій йому відкрито лист непрацездатності та з якого часу відкрито лист непрацездатності.

В свою чергу судом з`ясовано, що позивач з 30.03.2023 по 07.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділі КНП «Київська Міська Клінічна Лікарня Швидкої Медичної Допомоги», що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5353 від 07.04.2023.

З 08.04.2023 року по 15.04.2023 року, позивач продовжив стаціонарне лікування в ТОВ «Імпульс +», що підтверджується Випискою стаціонарного хворого з вказаного закладу від 15.04.2023.

Враховуючи, що 16.04.2023 є вихідним днем, то до роботи позивач мав стати 17.04.2023.

Як стверджує третя особа та не заперечують представники позивача, ОСОБА_1 17.04.2023 на службу не вийшов.

При цьому, представники позивача стверджують, що 17.04.2023 року, у зв`язку з черговим погіршенням стану здоров`я ОСОБА_1 (підвищення температури до 38.3 градусів, кашель, тощо), останній звернувся до сімейного лікаря ОСОБА_2 , яка в цей день працювала у другу зміну.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 обіймав посаду начальника 7-го відділу УСР в м. Києві, відповідно до його посадових інструкцій, останній здійснював керівництво 7-м відділом, виконував організаційно-розпорядчі заходи, покладені на нього керівником Управління розписувались матеріали «До виконання», а також приймаючи до уваги положення частини другої статті 5 Статуту відповідно до якої за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу, суд доходить висновку що позивач був зобов`язаний повідомити про свою непрацездатність та подальше перебування на лікувані.

Проте, жодними матеріалами справи не підтверджено, що позивач вжив заходів та повідомив своє керівництво про непрацездатність та відкриття нового лікарняного з 17.04.2023.

Тож, цілком логічними видаються дії третьої особи, як роботодавця, щодо встановлення причин відсутності позивача на службі шляхом надіслання запиту Управління стратегічних розслідувань в місті Києві від 18.04.2023 № 1597/55/125/03-23 до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Святошинського району м. Києва «Про отримання інформації».

При цьому суд вважає безпідставним твердження представників позивача про незаконність дій відповідача у такий спосіб, оскільки підставою для направлення запиту від 18.04.2023 № 1597/55/125/03-23, стала необхідність з`ясування причин відсутності позивача на службі та перевірка достовірності його тверджень про перебування на лікарняному. Більш того, суд звертає увагу, що третя особа не запитувала інформацію, яка становить конфеденційну інформацію, персональні дані чи медичну таємницю щодо ОСОБА_1 .

Щодо складу дисциплінарної комісії.

Відповідно до наказу Управління від 04.05.2023 №90 ОСОБА_8 - заступника начальника Управління - начальника 4-го відділу Управління, визначено Головою дисциплінарної комісії.

У зв`язку зі звільненням керівника Управління на ОСОБА_8 було покладено обов`язки Тимчасово виконуючого обов`язки начальника управління.

Наказ ДСР НП України від 23.05.2023 № 120-П «Про внесення змін до Наказу УСР в місті Києві ДСР НП України від 04.05.2023 року № 90» (далі - наказ № 120-П) було видано у зв`язку зі штатними змінами, а саме з призначенням полковника поліції ОСОБА_7 начальником Департаменту боротьби з наркозлочинністю, яким було підписано наказ Управління від 04.05.2023 № 90 «Про призначення службового розслідування» (далі наказ № 90). Тобто, склад дисциплінарної комісії змінили з метою уникнення конфлікту інтересів відповідно статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням того, що головою комісії в наказі № 90 було призначено підполковника поліції ОСОБА_8 , на той час заступника начальника Управління. На час підписання наказу № 120-П на ОСОБА_8 вже було покладено тимчасове виконання обов`язків начальника Управління, що унеможливлювало його знаходження в складі комісії по проведенню службового розслідування відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до посадових інструкцій начальник 10-го відділу (забезпечення діяльності) Управління бере участь в розгляді матеріалів службових розслідувань за фактами порушення службової дисципліни; організовує роботу із зміцнення службової дисципліни серед працівників, дотримання ними законності, прав І інтересів громадян, забезпечує повну, всебічну та об`єктивну перевірку обставин надзвичайних подій; розглядає, в межах компетенції, звернення громадян, державних органів, народних Депутатів України, підприємств, установ, організацій тощо, вносить керівництву пропозиції щодо вжиття відповідних заходів за результатами їх розгляду; контролює дотримання працівниками Управління правил внутрішнього трудового розпорядку, чинного законодавства та нормативних актів; виконує інші доручення керівництва УСР в м. Києві у межах наданих повноважень та його компетенції.

Тож, з урахуванням вище переліченого, підполковник поліції ОСОБА_4 була включена до складу дисциплінарної комісії з проведення службового розслідування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не підпорядковуються один одному під час виконання службових обов`язків (відповідно до своїх посадових інструкцій), тож факту підпорядкованості між особами не було. Доказів існування будь-якої зацікавленості у результатах службового розслідування начальника 10-го відділу (забезпечення діяльності) Управління суду не надано.

Відтак, вважати, що склад дисциплінарної комісії був неповноважний у суду відсутні підстави.

По суті встановлених службовим розслідуванням порушень.

Так, у висновку службового розслідування за фактом можливого вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 від 31.05.2023 встановлено, що в листі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Святошинського району м. Києва від 02.05.2023 № 326 в якому повідомлялося, що ОСОБА_1 13.04.2023 вперше звернувся до лікаря ОСОБА_2 , якою йому було встановлено попередній діагноз «гостре респіраторне захворювання» та, що повторне звернення до лікаря відбулося 17.04.2023, діагноз «вірусна пневмонія неуточнена». Створено медичний висновок про тимчасову непрацездатність з 17.04 по 26.04.2023 року. Як пояснила лікар ОСОБА_2 , прийоми за 13.04.2023 та 17.04.2023 вона скасувала. Причини скасування лікар не надала. Медичний висновок щодо непрацездатності ОСОБА_1 лікар не скасувала, вважаючи що зі скасуванням прийомів скасовується і МВТН Таким чином, зазначений медичний висновок не є дійсним (а.с.136).

У матеріалах службового розслідування знаходиться пояснення лікаря ОСОБА_2 , (яка формувала медичний висновок про непрацездатність та листок непрацездатності позивача на період з 17.04.2023 р. по 26.04.2023 р.) від 04.05.2023 року, в яких вона зазначає, що особисто до неї ОСОБА_1 не звертався, а листок непрацездатності вона сформувала йому, бо її попросив колишній колега ( ОСОБА_9 ) за нього. У подальшому вона скасувала прийоми в електронній системі та вважала, що скасовуючи прийоми, скасувала і створений лікарняний (а.с.37).

В ході службового розслідування також було опитано громадянина ОСОБА_9 , який працює фельдшером у ТОВ «Імпульс+», який пояснив, що 13.04.2023 до нього звернувся ОСОБА_1 , який в ТОВ «Імпульс +» проходив лікування, з проханням відкрити йому лікарняний зконтактувавши з сімейним лікарем в іншому медичному закладі. ОСОБА_9 повідомив, що після розмови з ОСОБА_1 він зателефонував ОСОБА_2 і попередив, що до неї буде звертатися ОСОБА_10 а також на застосунок Вайбер скинув лікарці фото декларації ОСОБА_1 , яке йому було переслане останнім.

Крім того, ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_1 звертався з питанням допомогти у вирішенні питання продовжити лікарняний в ТОВ «Імпульс+» від чого опитуваний відмовився (а.с.38).

Суд зазначає, що з пояснень лікаря ОСОБА_2 та фельдшера ОСОБА_9 фактично встановлено, що по-перше, події щодо оформлення нового лікарняного ОСОБА_1 почали відбуватися напередодні 17.04.2023 фактично під час виписки з ТОВ «Імпульс+» 13.04.2023; по-друге, ОСОБА_1 на був на особистому прийомі у ОСОБА_2 17.04.2023, а постановка діагнозу та сам факт відкриття лікарняного відбувся за проханням медичного колеги.

Тобто, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_9 суперечать твердженнями позивача.

У зв`язку із цим, Управлінням було направлено лист від 08.05.2023 № 1835/55/125/02-23 до Головного Пенсійного фонду України в місті Києві для розгляду і прийняття рішення щодо скасування листка непрацездатності ОСОБА_1 за період з 17.04.2023 до 26.04.2023 (а.с.40).

26.05.2023 до Управління надійшла відповідь Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 25.05.2023 №2600-1006-5/104542 щодо перевірки обгрунтованості видачі листка непрацездатності ОСОБА_1 (а.с.44) у якому зазначено, що проведеною перевіркою встановлено, що ЛН № 7320783-1 з 17.04.2023 по 26.04.2023 сформований (виданий) на підставі медичного висновку про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 у КНП «ЦПМСД № 2» Святошинського району м. Києва необгрунтовано, з порушенням вимог: Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ України від 01.06.2021 № 1066 «Деякі питання формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність та проведення їхньої перевірки»; Порядку ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ України від 18.09.2020 № 236 «Деякі питання ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я»; Порядку організації експертизи тимчасової втрати непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008№ 189 «Про затвердження Порядку організації експертизи тимчасової виграти непрацездатності».

Відповідно до пункту 9 розділу IV Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ України від 01.06.2021 № 1066, у разі виявлення технічної неточності або недостовірної інформації у медичному висновку про тимчасову непрацездатність, зміни до такого медичного висновку вносяться лікарем не пізніше сьомого дня з дати його формування відповідно до пунктів 8 та 9 Порядку ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ України від 18.09.2020 № 2136.

Також, у вищезгаданому листі Головного Пенсійного фонду України в місті Києві зазначено, що чинним законодавством України не передбачено скасування листів непрацездатності в Електронному реєстрі листків непрацездатності Пенсійним фондом України.

Отже, твердження представників позивача про існування відкритого та неанульованого листка непрацездатності відносно ОСОБА_1 ЛН № 7320783-1 з 17.04.2023 по 26.04.2023 не суперечить встановленим обставинам, а є лише підтвердженням неможливості його скасування в Електронному реєстрі листків непрацездатності.

За результатами службового розслідування, Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що:

-відомості викладені в доповідній записці від 04.05.2023 № 1782/55/125/02 23 вважаються підтвердженими;

- за порушення службової дисципліни, а саме: статті 3, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 та статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VIII, наказу Департаменту стратегічних розслідувань від 26.11.2019 № 55 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників Департаменту» та підпунктів 1, 2, 4, 5. 7, 8, 12 пункту 1 розділу II та підпункту 1 пункту 3 розділу IV «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, які виразилися у низькому рівні правосвідомості, низьких морально ділових якостях, ігноруванні наказів та доручень МВС України, Національної поліції України щодо запобігання та недопущення порушень службової дисципліни, що призвело до самоусунення від виконання службових обов`язків та безпідставної відсутності на службі у період з 17.04.2023 до 26.04.2023, клопотати перед керівництвом Департаменту про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_3 , начальника 7-го відділу (оперативно-технічної розвідки) Управління.

Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оборону України» участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Суд враховує, що Національна поліція України та її територіальні підрозділи в умовах воєнного стану разом із Збройними силами України здійснюють відсіч збройної агресії і невиконаннянаказупо виїзду на підконтрольну територію держави Україна позивачем є таким, що порушує Присягу на вірність Українському народові.

Позивач обравши проходження служби в поліції добровільно погодився на усі ризики пов`язані з проходженням такої служби, як і взяв на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України.

Відтак, суд вважає доведеним факт самоусунення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків та безпідставної відсутності на службі у період з 17.04.2023 по 26.04.2023.

Щодо тверджень позивача про допущення процедурних порушень під час проведення службового розслідування суд зазначає наступне.

Статтею 27 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення. У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації. За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на надання пояснень під час проведення службового розслідування та особисто їх виклав після виходу на службу 23.05.2023 (а.с.43).

Тож, порушень процедури в даному випадку суд не вбачає.

Крім того, позивач стверджує, що його було позбавлено права брати участь у засіданні дисциплінарної комісії.

Однак, як вже зазначалося вище, статтею 26 Дисциплінарного статуту передбачено, що Службове розслідування в переіод дії військового стану призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Пунктом 7 Розділу V Порядку передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Пунктом 8 Порядку визначено, що за рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Тобто, за особливостями, передбаченими в період дії воєнного стану, службове розслідування відносно ОСОБА_1 провадилось в письмовому порядку. Доказів ухвалення рішення уповноваженим керівником про розгляд справи дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, суду не надано.

Проте, листом від 08.05.2023 за вих. № 1836/55/125/02-23 (а.с.142) позивача було запрошено на засідання дисциплінарної комісії, що мало відбутися 11.05.2023.

У позовній заяві позивач підтверджує, що 08.05.2023 на свій телефон він отримав повідомлення від ОСОБА_4 , що відносно нього проводиться службове розслідування стосовно його попереднього лікарняного. Також було повідомлено про необхідність явки на засідання дисциплінарної комісії на 11.05.2023.

09.05.2023 позивачем засобами поштового зв`язку, було направлено Повідомлення про неможливість прибуття на засідання дисциплінарної комісії у зв`язку з перебуванням у госпіталі (а.с.41).

Вказаний лист отриманим відповідачем 12.05.2023, тобто вже після дати призначеного засідання.

У зв`язку із відсутністю позивача на службі, ненаданням пояснень та неприбуттям на засідання дисциплінарної комісії, з урахуванням положень ст.ст.15,16 Дисциплінарного статуту Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України продовжило строки проведення службового розслідування терміном на 15 днів, про що видано наказ №101 від 17.05.2023 (а.с.42).

Приймаючи до уваги те, що строк службового розслідування було продовжено, висновок службового розслідування затверджений лише 31.05.2023 після отримання пояснень ОСОБА_1 , суд доходить висновку про відсутність процедурних порушень під час проведення службового розслідування. При цьому, права ОСОБА_1 , як особи відносно якої проводиться службове розслідування, були дотримані.

Посилання позивача на неправомірність його відсторонення судом до уваги не приймається, бо будь-яких рішень стосовно відсторонення ОСОБА_1 на час проведення службового розслідування не приймалось.

Стосовно інших посилань сторін, то суд зазначає, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За правилами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що як позивач, так і відповідач повинні довести обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення. Встановлений частиною 2 статті 77 КАС України обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності не позбавляє необхідності доведення позивачем в ході судового розгляду справи заявлених ним підстав позову.

За визначенням статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом досліджено та проаналізовано долучені сторонами до справи докази, зокрема, матеріали службового розслідування, а також документи, які були використані при його проведенні. Зауважень щодо їх належності, достовірності та допустимості у суду не має.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу від 07.06.2023 № 199 в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 та наказу № 341 о/с в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , і відповідно позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення на службі та стягнення середнього заробітку не можуть бути задоволені, оскільки є похідними від перших вимог, у задоволенні яких судом відмовлено у повному обсязі.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, ), третя особа - Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 114, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 17.11.2023

Суддя Л.Я. Максименко