Справа № 560/18797/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

20 листопада 2023 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Божук Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправним Розрахунок середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 для призначення страхових виплат.

2. Визнати протиправним Розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 » (Додаток №3 до наказу ВД Фонду від 6.12.2004 р. № 1745).

3. Визнати нечинною частину 5 Постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі від 07.02.2006 року № 181 в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.10.2023 року.

4. Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести Розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 , в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.10.2023 року.

Ухвалою суду від 30.10.2023 позовну заяву залишено без руху. Вказано, що позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

1. заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску та доказів для їх підтвердження;

2. позовної заяви в двох примірниках із зазначенням дійсних обставин щодо звернення до суду з позовом (позовами) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання ухвали суду позивач надав позовну заяву в двох примірниках із зазначенням обставин щодо звернення до суду з позовом (позовами) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У поданій позовній заяві просить:

1. Визнати протиправним Розрахунок середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 для призначення страхових виплат.

2. Визнати протиправним Розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 (Додаток №3 до наказу ВД Фонду від 6.12.2004 р. № 1745).

3. Визнати нечинною частину 5 Постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі від 07.02.2006 року № 181 в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.10.2023 року.

4. Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести Розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 , в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.10.2023.

Також подав клопотання (в якому просить поновити строк звернення до суду, без мотивів цього) та заяву від 02.11.2023, в якій зазначив, що є особою похилого віку ІІ гр. інвалідності. Після хірургічної операції з вересня 2023 року пересувається у інвалідній колясці.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення до суду з позовною заявою, перебіг якого починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення права та/або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Отже, такі строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

При цьому, поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивач вказує, що звернувся до відповідача з проханням привести розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 , що встановлені постановою № 181 від 07.02.2006, у відповідність до законодавства.

Листом від 04.10.2023 у перерахунку було відмовлено з посиланням на те, що при розрахунку у 2006 році «застосовано номінальну заробітну плату найманих працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2004 рік (за рік, що передує року призначення страхової виплати)». Позивач вважає таку відмову протиправною.

Суд зазначає, що при визначенні початку строку звернення суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Так, у спірному випадку відповідач листом від 04.10.2023 повідомив позивача у відповідь на його звернення, що згідно заяви ОСОБА_1 від 31.01.2006 розрахунок середньомісячної заробітної плати проведено за період роботи з 01.08.1985 по 30.09.1985 на посаді старшого контролера - ревізора фінансового управління Славутської районної державної адміністрації (за професією та місцем роботи, де стався страховий випадок) та застосовано номінальну заробітну плату найманих працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2004 рік (за рік, що передує року призначення страхової виплати).

Підстав для застосування номінальної заробітної плати найманих працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2005 рік при розрахунку середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячних страхових виплат, немає.

Розмір щомісячної страхової виплати з 07.12.2005 склав 196,75 грн,

В подальшому щомісячна страхова виплата перераховувалась у зв`язку із змінами показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні. Станом на 01,10.2023 розмір щомісячної страхової виплати становить 2698,73 грн.

При цьому суд враховує, що позивач звертався до суду з позовом до Славутського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області, в якому просив: визнати нечинною частину 5 постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі від 07.02.2006 №181, в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.03.2019 (справа № 679/176/19).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року по справі № 679/176/19, залишеному без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Також у рішенні встановлено, що 07.02.2006 постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському районі за №181 призначено щомісячну грошову допомогу довічно в розмірі 196,75 грн.

29 жовтня 2015 року позивач звернувся до ВВД ФССНВ у Славутському районі з проханням провести перерахунок щомісячної страхової виплати у відповідності до законодавства України та нормативних документів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

12 листопада 2015 року листом №39 відповідачем відмовлено, оскільки призначення щомісячних страхових виплат здійснено на підставі заяви та документів наданих позивачем.

У лютому 2020 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною постанову відділення виконавчої дирекції ФСС НВ від 7.02.2006 № 181 про призначення страхових виплатах потерпілому на виробництві ОСОБА_1 , в частині визначення розміру щомісячної грошової суми в разі стійкою втратою професійної працездатності;

- стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області недоплаченої щомісячної страхової виплати у зв`язку з стійкою втратою професійної працездатності за січень 2020 р. в сумі 21000,00 грн. (справа №560/1134/20).

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2020, позовну заяву ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про визнання постанови протиправною та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачеві у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

У спірному випадку позивач знову оскаржує постанову відділення виконавчої дирекції ФСС НВ від 07.02.2006 № 181 про призначення страхових виплат, а також Розрахунок середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 для призначення страхових виплат та Розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 », на підставі яких прийнята постанова від 07.02.2006 № 181.

Однак із даним позовом звернувся до суду лише у жовтні 2023 року, тобто, з порушенням строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України, - через більш ніж сімнадцять років після того, як йому призначили та почали виплату страхових виплат у протиправному, на думку позивача, розмірі.

Вказівка позивача про те, що він оскаржує постанову від 07.02.2006 року № 181 в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.10.2023, не спростовує того факту, що предмет оскарження залишається тим же - правомірність постанови від 07.02.2006 року № 181.

Суд звертає увагу на те, що отримання особою інформації (листа відповідача) у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, і цей факт не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, як і не перериває такий строк.

Таким чином, наведені позивачем причини пропущення строку на звернення до суду (похилий вік, інвалідність) не дають підстав для визнання їх поважними та поновлення строку звернення до суду.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року у справі № 600/6782/21-а зазначив, що установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Отже, процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 02.11.2023.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяД.А. Божук