Справа № 158/3676/23
Суддя: Поліщук С. В.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/3676/23
Провадження № 2-а/0158/113/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2023 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Поліщук С.В.,
при секретарі Квач Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом 9-го прикордонного загону імені Січових Стрільців (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Ісламської Республіки Пакистан SHOIAB KHAWAR MOHAMMAD AZAM NARO про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -
в с т а н о в и в:
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області із адміністративним позовом до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 листопада 2022 року о 16 год. 15 хв. на напрямку Вичівка на відстані 500 метрів від державного кордону затримано групу осіб, одним з яких був громадянин, що назвався громадянином Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , який незаконно перетнув держаний кордон України. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомир від 28.11.2022 року, громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Для забезпечення виконання рішення суду про ідентифікацію та забезпечення примусового видворення позивачем було вжито всіх необхідних заходів.
Видворити до країни громадянської належності відповідача по справі з України на даний час не є можливим у зв`язку з здійсненням збройної агресії російської федерації на територію України та відсутністю авіаційного та морського сполучення України з іншими державами.
Залишити територію України можливо лише через Республіку Польща, Румунія, Словацька Республіка, Республіка Молдова, однак жодна з перелічених країн не має взаємовідносин з Ісламською Республікою Пакистан де громадянам Пакистану не потрібна віза для відвідування цих країн, тобто діє візовий режим.
16 травня 2023р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на підставі ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове видворення з території України громадянина Ісламської Республіки Пакистан SHOIAB KHAWAR MOHAMMAD AZAM NARO.
На підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, рішенням суду від 23.05.2023р. відмовлено в задоволенні позовних вимог (судова справа №158/1643/23).
Постановою Восьмого апеляційного суду від 20.06.2023р. вищевказане рішення суду скасовано та продовжено строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 на 6 (шість) місяців.
Вказує, що станом на час звернення до суду з даним позовом, вирішується питання щодо можливості видворення відповідача через треті країни та оформлення візи для нього.
Оскільки строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023р. закінчується, просить продовжити строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 з метою забезпечення примусового видворення на шість місяців.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.
21.11.2023 року представником відповідача громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 адвокатом Самолюком В.В. до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що відповідач по справі - SHOIAB KHAWAR MOHAMMAD AZAM NARO в повній мірі співпрацював з позивачем щодо його ідентифікації, при цьому зі сторони позивача будь яких дій, спрямованих щодо сприяння у виїзді іноземця до країни походження не вчинялось. Просить розгляд даної адміністративної справи проводити у його відсутності.
Відповідач по справі - SHOIAB KHAWAR MOHAMMAD AZAM NARO подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в позові просить відмовити.
Дослідивши матеріали даної адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 25 листопада 2022 року о 16 год. 15 хв. на напрямку Вичівка на відстані 500 метрів від державного кордону затримано групу осіб, одним з яких був громадянин, що назвався громадянином Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , який незаконно перетнув держаний кордон України, що стверджується протоколом про адміністративне затримання від 25.11.2022р. (а.с. 11).
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомир від 28.11.2022 року, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2022р. в частині затримання особи громадянина Ісламської Республіки Пакистан SHOIAB ОСОБА_2 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою ідентифікації особи та забезпечення примусового видворення за межі України строком до 6 місяців - залишено без змін (а.с. 13-17).

Як вбачається з постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023р. (судова справа №158/1643/23, провадження №А/857/9502/23), яким скасовано рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.05.2023р. про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України відповідача по справі громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та продовжено строк затримання на 6 місяців. Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що особу відповідача - громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифіковано. Відповідач не звертався із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України (а.с. 33-37).

Рішенням 9-го прикордонного загону імені Січових Стрільців від 16.05.2023р. про примусове видворення за межі території України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішено примусово видворити за межі України (а.с. 18-20).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 30 Закону України від 22.09.2011 №3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені у статті 289 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 289 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судом рішення про затримання відповідача) за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частина тринадцята статті 289 КАС України встановлює, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (частина дванадцята статті 289 КАС України).

Вирішуючи питання про те, чи є обставини, пов`язані з обмеження/зупинення авіасполучення з певною державою, такими, що унеможливлюють примусове видворення іноземця, який незаконно перебуває в Україні, та є підставою для продовження строку його затримання, Верховний Суд у постанові від 28 січня 2021 року у справі №743/1046/20 дійшов висновку, що перелік умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи та які є підставою для продовження строку її затримання в ПТПІ, наведений у частині тринадцятій статті 289 КАС України і цей перелік є вичерпним.

Суд не вбачає підстав для відступу від цього висновку і вважає його застосовним до обставин даної справи, що також стосується питання продовження строку затримання іноземця, який незаконно перебуває в Україні, за умов які позивач вважає такими, що унеможливлюють забезпечення його примусового видворення.

Як вбачається з матеріалів справи, неможливість забезпечити примусове видворення громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у шестимісячний строк з дня його затримання і розміщення в ПТПІ, НОМЕР_2 прикордонний загін пов`язував з відсутністю будь-якого авіасполучення з території України з 24 лютого 2022 року та зумовленими цією обставиною труднощами в забезпеченні транзитного проїзду іноземця до Ісламської Республіки Пакистан через треті країни (Республіку Польщу, Угорщину, Румунію, Словацьку Республіку або Республіку Молдова).

Крім того варто зазначити, що посилання представника позивача по справі у позові на те, що ними вживались заходи для забезпечення виконання рішення про примусове видворення іноземця відповідача по справі, не можуть бути покладені в основу даного рішення та взяті судом до уваги, оскільки не є підставою для продовження строку затримання відповідача, особу якого ідентифіковано.

З моменту постановлення рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023р. (судова справа №158/1643/23, провадження №А/857/9502/23), яким продовжено строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шість місяців з метою забезпечення примусового видворення, жодної дії зі сторони позивача вчинено не було та відповідних доказів матеріали справи не містять.

Крім того варто зазначити, що позивач не посилався на умови, визначені у частині тринадцятій статті 289 КАС України, за яких неможливо, зокрема, забезпечити примусове видворення особи, а саме: на відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації або неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця чи документів, необхідних для його ідентифікації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд від 26 вересня 2023р. (справа № 158/1645/23, провадження №К/990/25792/23).

Окрім того, відсутність можливості виконати судове рішення про примусове видворення відповідача за межі України з незалежних від сторін причин протягом тривалого часу не може бути підставою для продовження строку затримання відповідача.

Крім того, продовження строку затримання відповідача без належних та вичерпних на те підстав не відповідає статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже покладає на відповідача додаткові обов`язки, що мають наслідком обмеження свободи пересування, які відповідно до законодавства, мають забезпечуватись саме з боку держави - відповідним міграційним органом.

Так, пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в недопущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків стосовно права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті цього положення.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25.06.1996) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06.03.2001) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на вказані обставини, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Таким чином, враховуючи, що чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, можливе лише за їх наявності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про продовження строку затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 72-77, 268-272, 289 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог 9-го прикордонного загону імені Січових Стрільців (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Ісламської Республіки Пакистан SHOIAB KHAWAR MOHAMMAD AZAM NARO про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач 9 прикордонний загін імені Січових Стрільців (військова частина НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 , .

Представник позивача Рудницький Руслан Миколайович, адреса: м. Житомир, вул. Промислова, 5.

Відповідач громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача - адвокат Самолюк Василь Васильович, адреса: м. Луцьк, вул. Градний Узвіз, 2, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду Поліщук С.В.