Справа № 460/5197/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2023 року м. Рівне №460/5197/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) у якому просить суд:

визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові призначити позивачу пенсію за віком, при її призначенні вперше, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020, 2021, 2022 роки;

зобов`язати відповідача призначити позивачу з 06.01.2023 пенсію за віком, яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначається вперше, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки та з урахуванням підвищення розміру пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що з 04.11.2010 позивач отримує пільгову пенсію по Списку № 2, що була йому призначена відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII. Набувши право на призначення загальної пенсії за віком, позивач 05.01.2023 звернувся до відповідача із заявою про призначення такої пенсії з врахуванням частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 - показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення цього виду пенсії 2020, 2021, 2022 роки. Відповідач листом від 02.02.2023 повідомив, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивач вважає протиправними такі дії відповідача, оскільки пенсія на пільгових умовах у 2010 році призначалась йому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено інші підстави та умови її отримання, а тому, за правилами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при обчисленні пенсії за віком, яка після досягнення 60 річного віку призначається вперше, відповідач зобов`язаний був застосовувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення цього виду пенсії 2020, 2021, 2022 роки. Окрім цього, позивач наголосив, що при умовному обчисленні розміру його пенсії за віком відповідачем не застосовувалось підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію за віком після досягнення 60 річного віку, що передбачено ч. 1 ст. 29 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зважаючи на те, що після призначення йому пенсії на пільгових умовах він продовжував працювати, а з його заробітної плати утримувались внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

07.04.2023 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач з 04.11.2010 вже отримує пенсію за віком, яка йому призначена на пільгових умовах за роботу в шкідливих і важких умовах праці, тому підстав для повторного призначення пенсії за віком по досягненню 60 річного віку із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено внески, за 2020-2022 роки немає, з огляду на що, просить суд вімовити у задоволенні позову.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 03.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Рівненській області та з 29.12.2010 по досягненню 55 річного віку отримує пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII як особа, що працювала в шкідливих і важких умовах праці.

05.01.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком із застосуванням ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення цього виду пенсії 2020, 2021, 2022 роки.

Відповідач листом від 02.02.2023 повідомив ОСОБА_1 , що йому з 04.11.2010 відповідно до поданої заяви від 29.10.2010 призначено пенсію за віком за Списком № 2 після досягнення 55 років, а тому він реалізував своє право на пільгове пенсійне забезпечення за віком, тому підстав для призначення пенсії за віком після досягнення загальновстановленого пенсійного віку 60 років немає.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 8 Закону № 1058-IV громадяни України мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами частин першої, другої статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону № 1788-XII за цим Законом призначаються пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу в важких і шкідливих умовах праці станом дату призначення позивачу такої пенсії - 04.11.2010 був визначений п. «б» статті 13 Закону № 1788-XII та передбачав, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Виходячи з системного аналізу норм Закону № 1058-IV та Закону № 1788-XII, виплата пенсії на пільгових умовах праці за Списком № 2 згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення», не входить до правового регулювання цього Закону № 1058-IV, а регулюється виключно Законом України «Про пенсійне забезпечення», оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб, які мають спеціальний стаж роботи, зокрема у важких і шкідливих умовах праці, перелік яких передбачений постановами Кабінету Міністрів України.

Статтею 10 Закону України № 1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що ч. 3 ст.45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 з 04.11.2010 було призначено пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, зокрема досягнення іншого віку та наявність іншої кількості як загального, так і спеціального стажу.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV позивач звернувся вперше 05.01.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Сторонами не заперечується, що станом на 05.01.2023 позивач досягнув 60 річного віку, мав загальний страховий стаж не менше 30 років та після призначення пенсії у 2010 році продовжував безперервно працювати, зокрема й по дату подання заяви.

Таким чином, отримуючи пенсію на пільгових умовах по Списку № 2 (порядок призначення якої регламентований Законом України «Про пенсійне забезпечення») позивач не користувався жодним із видів пенсій, встановлених Законом № 1058-ІV, тому звернувшись до відповідача із заявою від 05.01.2023 про призначення пенсії за віком, реалізував право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV вперше.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону № 1058-ІV призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Всупереч наведеному, відповідач після набуття позивачем права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV автоматично її не призначив, у зв`язку з чим ОСОБА_1 05.01.2023 звернувся до нього із такою заявою про призначення пенсії за правилами Закону № 1058-IV.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, з огляду на викладене, при обрахунку пенсії за віком, яка призначалася позивачу вперше з 05.01.2023, відповідно до вимог ст. 40 Закону № 1058-ІV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати працівників в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року відповідного призначення такої пенсії, тобто за 2020, 2021, 2022 роки, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія на пільгових умовах по Списку № 2.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15), у випадку призначення особі пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалюючи постанову від 17 червня 2021 року у справі № 336/7438/16-а (2-а/336/53/3017) (адміністративне провадження № К/9901/17407/18) зазначив, що, оскільки позивачу з липня 2006 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше у серпні 2016 року», а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача підстав для призначення йому з 01.08.2016 пенсії за віком, передбачену статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2013-2015 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на встановлені обставини справи, позивачу з 04.11.2010 було призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV він 05.01.2023 звернувся вперше.

Отже, у випадку спірних правовідносин відповідач при розгляді заяви позивача від 05.01.2023 повинен був враховувати, що має місце перехід з пенсії на пільгових умовах за Списком №2, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком, передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (тобто призначення пенсії за віком вперше).

За таких обставин, Пенсійний орган зобов`язаний був призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначається вперше, враховуючи показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком - за 2020, 2021, 2022 роки.

Зважаючи, що позивач подав заяву про призначення пенсії за віком 05.01.2023, а тому, саме з цієї дати у відповідача виник обов`язок виплачувати йому пенсію за віком.

Також, відповідно до частини 1 статті 29 Закону №1058-VI особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Статтею 29 Закону №1058-IV встановлено пільги особам, які хоча й набули право на призначення пенсії за віком, проте продовжили працювати та сплачувати внески, фактично виявивши бажання отримувати пенсію цього виду з більш пізнього віку.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17 травня 2019 року у справі №511/777/17, для збільшення розміру пенсії у зв`язку з відстрочкою її призначення необхідними умовами є досягнення пенсійного віку, встановленого Законом №1058-VI, та наявність страхового стажу, здобутого після досягнення пенсійного віку.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що з аналізу ч. 1 ст. 29 Закону № 1058-IV вбачається, що право на встановлення передбаченого підвищення до пенсії виникає у осіб:

-які набули право на пенсію за віком за нормами Закону № 1058-IV (досягнули передбаченого віку та мали мінімальний необхідний стаж);

-виявили бажання після досягнення передбаченого віку працювати і отримувати пенсію за віком на умовах Закону № 1058-IV з більш пізнього віку.

Відтак, обов`язковими умовами для встановлення передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону № 1058-IV підвищення є те, що особа після досягнення пенсійного віку не звернулась за призначенням цього виду пенсії, продовжувала працювати, сплачувати внески та не отримувати пенсію за віком.

Записами трудової книжки Серії НОМЕР_1 , дата заповнення 22.04.1976, та відомостями персоніфікованого обліку згідно з довідкою форми ОК-5 підтверджується, що ОСОБА_1 , зокрема і в період з листопада 2010 року по грудень 2022 року включно продовжував працювати у ПрАТ «Рівненська фабрика нетканних матеріалів», а з його заробітної плати утримувався та перераховувався до Державного бюджету України єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд вважає, що умови отримання вказаного підвищення до пенсії позивачем дотримано, зокрема після досягнення ним 60 річного віку 03.11.2015 позивач продовжував працювати, до 05.01.2023 не звертався із заявою про призначення пенсії за віком, з його заробітної плати за повні 85 місяців страхового стажу (з грудня 2015 року по грудень 2022 року) утриманий єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону № 1058-IV дає йому право на отримання підвищення в розмірі 63,75% основного розміру пенсії.

Своєї позиції відповідач щодо наявності або ж відсутності підстав для встановлення вказаного підвищення пенсії позивачу, Пенсійний орган у листах, адресованих позивачу та у відзиві на позовну заяву не повідомив.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , яка йому призначається вперше з 05.01.2023, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки.

Так, порушені права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій відповідача, які полягають у відмові в призначенні вперше пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020, 2021, 2022 роки.

З врахуванням встановлених обставин справи, з метою унеможливлення повторного звернення позивача до суду, належним способом захисту прав та інтересів позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області призначити з 05.01.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком, яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначається вперше, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки та із встановленням йому передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію за віком в розмірі 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з грудня 2015 року - місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому позов належить задовольнити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 876,06 грн, що підтверджується квитанцією від 03.03.2023, яка міститься в матеріалах справи, а тому судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають стягненню з бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком, яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначається вперше із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020, 2021, 2022 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області призначити з 05.01.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком, яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначається вперше, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки та із встановленням йому передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію за віком в розмірі 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з грудня 2015 року - місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17 листопада 2023 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Ольга ПОЛІЩУК