Справа № 454/3547/23
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/3547/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю.

за участю секретаря: Кочмар Н.-Г.М.

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Сокалі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі серії БАБ №196752 від 31.07.2023р. та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 31.07.2023 року о 15.25 год. автодорогою Червоноград-Броди, позивач не керував мотоциклом SPARK, без мотошолома і не мав при цьому категорії «А», тобто не мав права керування, чим порушив п.п.2.1 ПДР України. Вважає, що дана постанова серії БАБ №196752 від 31.07.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною та необґрунтованою а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що він дійсно проживає в с. Волсвин, Червоноградського району, однак не має в користуванні мотоцикла «SPARK» без державних номерних знаків. Позивач вважає постанову незаконною та надуманою, оскільки така винесена з численними порушеннями норм чинного законодавства: порушено порядок розгляду справи, фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, факт вчинення правопорушення позивачем не підтверджено належним доказом.

Ухвалою судді від 16.08.2023 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача не надходило відзиву та пояснень.

Відповідно до ч. 4ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови 31.07.2023 року о 15.25 год. автодорогою Червоноград-Броди, позивач не керував мотоциклом SPARK, без мотошолома і не мав при цьому категорії «А», тобто не мав права керування, чим порушив п.п.2.1 ПДР України.

ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 3400грн. за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами п. 2.4.а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті2.1. ПДР.

Аналогічні положення містить ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» - водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність, зазначених у пункті 2.1ПДРУкраїни документів, кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 2статті 126 Кодексу про адміністративні правопорушення визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення - це формальний склад керування транспортними засобами особами, які не мають права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цєю статтею, є вина у формі прямого умислу. Суб`єктами правопорушень, є особи, які здійснюють керування транспортними засобами.

Порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами врегульовано Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою КМУ № 340 від 08.05.1993.

Відповідно до абзацу 3 пункту 27 цього Положення, посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24.09.2008 № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", може бути обміняне на нове на умовах проведення обміну, визначених цим Положенням. При цьому, в новому посвідченні водія зазначаються категорії: А1, А - відповідає категорії А.

Позивач зазначає, що у нього не має у власності мотоцикла марки «SPARK», тому категорично заперечує факт керування ним вказаним мотоциклом.

Однак матеріали справи не містять допустимих доказів керування позивачем мотоциклом без мотошолома та без посвідчення водія категорії «А», не надано відеозапису зупинки вказаного транспортного засобу чи інших допустимих доказів.

За змістом ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Оскільки представником ГУНП у Львівській області не надано належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача та наявності умислу в його діях, суд приходить до висновку про неправомірність винесення оскаржуваної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Наявність обставин, яким обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач задокументував правопорушення та виніс оскаржувану постанову таким чином, що унеможливлює встановлення судом об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні, не спростував доводів позивача про відсутність факту порушення ним правил дорожнього руху, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена «поза розумним сумнівом» та спростована поивачем, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним, а постанова серії БАБ №196752 від 31 липня 2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400грн, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

У зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Львівській області на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Як вбачається з матеріалів позову позивач також просить стягнути з відповідача витрат на правову допомогу, однак не вказує суми таких витрат, не долучено детального опису виконаних робіт, відсутні будь-які квитанції оплати послуг з правової допомоги а лише долучено укладений з адвокатом Спічак М.Л. договір про надання професійної правової допомоги.

Суд вважає, що заявлена позивачем вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не знайшла свого підтвердження в матеріалах справи тому не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення -задовольнити частково.

Постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 у виді штрафу у розмірі 3400 грн. серії БАБ №169752 від 31 липня 2023 року - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління національної поліції у Львівській області (м.Львів, вул. Григоренка 3, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст.286 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду, відповідно до ст.255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Л. Ю. Фарина