Справа № 537/2531/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 р.Справа № 537/2531/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.09.2023, головуючий суддя І інстанції: ХІНЕВИЧ В.І., пров. Тополевий, 3, м. Кременчук, Полтавська, 39621, повний текст складено 25.09.23 року по справі № 537/2531/23

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Клименко Ангеліни Олександрівни , Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до відповідачів, відповідно до якого просив суд визнати протиправною та скасувати винесену поліцейським БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Клименко Ангеліною Олександрівною постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7181409 від 17.06.2023 року про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Закрити щодо нього, ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

В обґрунтуванні позову вказав, що поліцейським БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Клименко Ангеліною Олександрівною була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС № 7181409, згідно якої його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.09.2023 року позовну заяву фізичної особи ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень поліцейського БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Клименко Ангеліни Олександрівни, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що згідно п. 15.4 ПДР України транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п. 15.1 ПДР України). За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) (п. 15.2 ПДР України).

У свою чергу за визначенням, яке міститься у п. 1.10 ПДР України зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

При цьому, хоча ПДР України не містять визначення поняття «ставити», яким оперує п. 15.4 вказаних Правил, за своїм змістом така дефініція найбільш наближена до поняття «стоянка», позаяк саме така створює перешкоди у русі транспортних засобів відповідною смугою руху.

Відповідно постанови № 7181409 суть правопорушення полягає в тому, що «водій здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду». Тобто, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, поліцейськими не було чітко встановлено, що саме інкримінується водію: зупинка чи стоянка, так як ці поняття відповідно ПДР мають різне значення.

Цей факт також спростовується тим, що керуючи транспортним засобом водій ОСОБА_1 здійснював маневр, пов`язаний з наданні можливості припаркованому транспортному закінчити розпочатий маневр виїзду з парковочного місця та після цього здійснити паркування відповідно ПДР. Про це свідчить зокрема ввімкнутий правий покажчик повороту. Дії водія ОСОБА_1 повністю узгоджуються з пунктами 2.3 (б, д, є), 9.2, 10.1, 11.2, 12.3 та 15.1.

Постанова не містить будь-яких доказів того, що знаходження транспортного засобу на другій полосі руху (при зайнятій першій полосі припаркованими транспортними засобами) була пов`язана саме із зупинкою, яка тривала більше 5 хвилин та була пов`язана з висадкою/посадкою пасажирів.

На переконання позивача, викладене свідчить про відсутність факту вчинення ним, ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Відповідач, поліцейський БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Клименко Ангеліна Олександрівна, скориставшись своїм правом надала до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що згідно з п.п. 15.4 ПДР України транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. З метою збільшення пропускної здатності проїзної частини, а також з метою забезпечення безпечного виконання маневрів транспортних засобів, які здійснили зупинку або стоянку біля правого краю проїзної частини. Правилами дорожнього руху заборонено ставити на проїзній частині в два і більше ряди транспортні засоби.

Зупинка авто позивача на даній ділянці проїжджої частини вул. Небесної Сотні в м. Кременчук, дійсно перешкоджала руху інших транспортних засобів та руху громадського транспорту, яка була пов`язана з виїздом на смугу зустрічного руху, по якому здійснюється рух громадського транспорту.

Під час патрулювання по вул. Небесної Сотні, 8/3 в м. Кременчук, був виявлений транспортній засіб марки MERCEDES-BENZ GLE 53 AMG, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого здійснив зупинку на проїзній частині в другому ряду, що є порушенням п.п. 15.4 ПДР України.

Відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського підтверджується, що на місці зупинки транспортного засобу, в порядку ст. 279 КУпАП поліцейська представилась, повідомила водію про порушення ним Правил дорожнього руху. Під час з`ясування фактичних обставин справи посилання водія на те, що він здійснив зупинку транспортного засобу за для того, щоб надати можливість іншому автомобілю закінчити маневр пов`язаний з виїздом з паркувального місця інспектором поліції були сприйняті критично, як намагання водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення та не знайшли свого підтвердження, оскільки за кермом транспортного засобу на яке вказав позивач був відсутній водій та двигун не працював. Водночас, поведінка водія свідчила про неусвідомлення ним протиправності своїх дій в сфері безпеки дорожнього руху під час керування ТЗ, що в свою чергу, створює підвищену суспільну небезпеку таких дій як для самого себе, так і інших учасників дорожнього руху.

Отже, на переконання відповідача, ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем доведено, що прийняте службовою особою рішення є правомірним, факт правопорушення підтверджено наявними у справі доказами.

Також, поліцейський БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Клименко Ангеліна Олександрівна у відзиві на апеляційну скаргу просить суд апеляційної інстанції розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 17.06.2023 року інспектором роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Клименко Ангеліною Олександрівною винесено постанову серії ЕАС № 7181409 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за те, що водій ОСОБА_1 17.06.2023 року, близько 11 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом марки MERCEDES- BENZ GLE 53 AMG, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 8/3 здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п.п. 15.4 ПДР України. Камера 476196.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки факт порушення ним вимог п. 15.4 ПДР України підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач прийняв до уваги під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність яких внесені до змісту такої постанови.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено (ст. 287 КУпАП).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

З матеріалів справи, зокрема з постанови про адміністративне правопорушення від 17.06.2023 року серії ЕАС № 7181409 серії встановлено, що водій ОСОБА_1 17.06.2023 року близько 11 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом марки MERCEDES- BENZ GLE 53 AMG, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 8/3 здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п.п. 15.4 ПДР України.

Пункт 15.4. ПДР України передбачає заборону ставити транспортні засоби на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Відповідно до 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1.10 ПДР України:

стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;

вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Колегія суддів дослідивши наданий представником відповідача запис з нагрудної відеокамери поліцейського встановила, що до патрульних які рухаються на велосипедах, біля будинку підходить чоловік, який вказує патрульним, що невідомий автомобіль зупинився на проїжджій частині вул. Н. Сотні перед пішохідним переходом, перегородивши рух транспортних засобів і щоб вони з цим розібралися (11:52:43), після чого патрульні рухаються до дороги та підходять до даного транспортного засобу (11:53:00) та починають спілкуватися з позивачем.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що патрульні після зауваження пішохода рухались в бік авто позивача 15 с, що враховуючи час руху пішохода від місця пішохідного переходу біля зупинки близько 15 с до зустрічі з патрульними вказує на те, що авто позивача здійснило зупинку транспортного засобу, як мінімум, за 30 секунд до підходу до авто патрульних та деякий час вже стояло до цього на дорозі, заважаючи руху транспортних засобів.

Слід звернути увагу, що при підході до авто позивача чітко видно, що водійське сидіння синього авто, на від`їзд якого буцім то чекав позивач, за поясненнями останнього, порожнє та даний транспортний засіб стоїть не заведений (11: 53:00), про що патрульний вказував позивачу.

Колегія суддів звертає увагу, що свідок ОСОБА_2 допитана в судовому засіданні суду першої інстанції 19.09.2023 року вказувала, що бачила як авто позивача під`їхало та стояло всього близько 10-15 с до підходу патрульних, що очевидно протирічить відео, згідно якого свідок підходить та сідає в авто в (11:53:33), а пішохід вказував патрульним на зупинку авто ще в (11:52:43), тобто пояснення свідка не відповідають дійсності та протирічить обставинам справи.

Свідок на питання представника позивача чи могло авто позивача продовжити рух після зупинки відповіла, що не могло, так як рух по проїжджій частині вулиці був жвавий та перед авто позивача та позаду нього були інші транспортні засоби, тобто дана відповідь може вказувати лише на ту обставину, що зупинка авто позивача на даній ділянці проїжджої частини вул. Н. Сотні в м. Кременчук дійсно перешкоджала руху інших транспортних засобів та руху громадського транспорту, яка була пов`язана з виїздом на смугу зустрічного руху, по якому здійснюється рух громадського транспорту.

Також свідок на питання представника відповідача щодо руху синього легкового авто вказала, що даний транспортний засіб стояв заведений, але не рухався та їй здалося, що він збирається від`їджати, але не пояснила, на якій підставі чи з яких дій їй так здалося, враховуючи що, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно не взяв до уваги дані пояснення свідка, оскільки, з відеозапису чітко видно, що водійське сидіння темного легкового авто при підході патрульних порожнє, даний транспортний засіб стояв не заведений (11: 53:00) та більше того перебував на одному місці до кінця розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення.

З пояснень свідка вбачається, що позивач по телефону сказав, що забере її від магазину, тобто під`їхав з метою забрати свідка та зупинився, чекаючи її більше хвилини.

Отже беручи до уваги, що позивач є цивільним чоловіком свідка, колегія суддів вважає, що своїми поясненнями, які не відповідають дійсності, свідок намагається створити умови для уникнення позивачем адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Колегія суддів наголошує, що згідно відео (11:54:14) позивач вказує патрульним, що синє авто попереду, на місце якого він хотів заїхати та яке він пропускав, намагалось від`їхати зі стоянки, але потім знову заїхало та стверджує, що водій кудись відійшов перед патрульними, однак на відео чітко видно, що синє авто перед підходом патрульних до авто позивача стоїть без заведеного двигуна та водій в авто відсутній.

Так, колегія суддів звертає увагу, що згідно відео (11:53:00) чітко вбачається, що передні колеса авто позивача вивернуті під кутом близько 45 градусів в сторону осьової розмітки проїжджої частини дороги, а саме авто знаходиться під невеликим кутом до правого краю проїжджої частини, що підтверджує ту обставину, що авто позивача по напрямку свого руху взагалі не мало наміру та технічної можливості здійснити заїзд на місце стоянки синього авто, а скоріше за все мало намір, забравши пасажира (свідка), здійснити подальший прямолінійний рух з місця зупинки, враховуючи місце розташування та габарити, стоячого попереду авто позивача, автомобіля білого кольору, розташування якого та положення передніх коліс авто позивача не давало технічної можливості авто позивача здійснити вказаний ним маневр з місця зупинки (стоянки). Дане положення передніх коліс авто позивача зберігалося під час зупинки (11:53:00) та подальшого спілкування з патрульними ( 11:54:21) ( 11:54:31) до (11:54:42), а саме, коли позивач намагався почати рух авто з місця зупинки.

Колегія суддів не бере до уваги доводи позивача щодо не роз`яснення останньому бажання скористатися своїми правами, тощо, враховуючи, що згідно відеозапису з камери патрульна ОСОБА_3 (відповідач) роз`яснила позивачу його права та обов`язки і відповідно позивач мав можливість висловити своє бажання скористатися будь-яким своїм правом, однак останній такого бажання взагалі не висловлював.

Також, колегія суддів критично відноситься до посилань сторони позивача щодо неналежності та недопустимості доказу відео з камер патрульного, так як не всі номери камер внесені в постанову, враховуючи, що дане відео з записами з двох камер патрульних, додані до матеріалів справи, а саме до відзиву відповідача, в якому є посилання на дане відео при тому, що про проведення відеозапису відповідачем на бодікамеру повідомлялось позивачу безпосередньо за час всього спілкування з останнім.

Про вказаний доказ вказується в постанові, а саме номер камери відповідача ОСОБА_3 , даний відеозапис містить електронний підпис представника відповідача, дані відеозаписи з камер обох патрульних ідентичні по зафіксованим подіям та часу, тому колегія суддів вважає дане відео належним і допустимим доказом.

Також, колегія суддів не бере до уваги посилання сторони позивача щодо ненадання позивачу відео порушення ПДР перед складанням постанови, при тому, що з відео та пояснень відповідача вбачається, що позивач взагалі не бажав спілкуватися з патрульними, в тому числі не мав наміру переглядати дане відео.

Так, з відео вбачається, що відповідач ОСОБА_3 вказувала на неможливість з її технічного приладу переглянути відео порушення та пропонувала переглянути відео з планшету напарника, однак позивач ніяким чином не це не відреагував (11:54:52). В подальшому, після роз`яснення позивачу прав і обов`язків відповідачем (11:56:24), позивач через кілька секунд вказав, що він поспішає за дитиною, а патрульні його затримують (11:56:45), таким чином не маючи наміру щось дивитись, тому відео правопорушення позивачу не надавалось та було вказано останньому про завершення розгляду справи.

Не заслуговують на увагу посилання сторони позивача щодо недотримання відповідачем ОСОБА_3 порядку розгляду справи, враховуючи відео, згідно якого остання, представившись, пояснила позивачу в чому полягає його порушення, яке фактично продовжувалось і під час спілкування з позивачем, роз`яснила позивачу його права та обов`язки, вчинювала всі дії щодо належного розгляду справи, враховуючи поведінку позивача.

Також, колегія суддів критично відноситься до посилань сторони позивача щодо блокування патрульними авто позивача, що не дало змогу останньому своєчасно залишити місце зупинки після посадки пасажира з тих підстав, що позивач ще до початку спілкування з патрульними тривалий час стояв на проїжджій частині дороги, під час спілкування з патрульними та роз`яснення останньому про вчинюване ним правопорушення висловлював намір без дозволу патрульних покинути місце порушення, при тому, що залишення місця зупинки в даному випадку після посадки пасажира ніяким чином не може вказувати на відсутність факту правопорушення чи перешкод в діях патрульних залишити позивачу місце зупинки (стоянки).

Тож, доводи позивача щодо того, що він керуючи транспортним засобом здійснював маневр, пов`язаний з наданням можливості припаркованому транспортному засобу закінчити розпочатий маневр виїзду з парковочного місця та після цього здійснити паркування відповідно ПДР, про що свідчить зокрема ввімкнутий правий покажчик повороту, спростовується наявним відеозаписом.

При цьому ввімкнення покажчика правого повороту, не спростовує висновків суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки факт порушення ним вимог п. 15.4 ПДР України підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач прийняв до уваги під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність яких внесені до змісту такої постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.09.2023 року по справі № 537/2531/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують..

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.09.2023 по справі № 537/2531/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 20.11.2023 року