Справа № 520/384/23
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року Справа№520/384/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ (адреса: 61080, Харківська область, м. Харків, пр. Льва Ландау, буд. 27, )

до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України,

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, в сумі 108 813 грн. 17 коп.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07 січня 2023 року адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 520/384/23 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням, залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2023 року ухвалу Харківського окружного адміністративного суду 22 лютого 2023 року по справі № 520/384/23 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року адміністративну справу № 520/384/23 за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду, як належному за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 520/384/23 передана на розгляд судді Смагар С.В.

Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року суд прийняв до провадження адміністративну справу № 520/384/23. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі та прийняття справи до провадження Донецьким окружним адміністративним судом були повідомлені належним чином.

За правилами частини 5 та частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 19.08.2020 по 26.07.2022. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі ХНУВС) від 19.08.2020 року № 245 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ та зараховано курсантом ХНУВС з 01.09.2020. Наказом ХНУВС від 26.07.2022 року відповідача відрахували з числа курсантів та звільнили зі служби в Національній поліції України за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). 01.09.2020 року на виконання наказу МВС від 01.03.2017 року № 173 «Про затвердження Типового форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між відповідачем, ХНУВС та ГУНП України укладено контракт № 183 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. На виконання абзацу 5 пункту 3 розділу 2 Контракту відповідач зобов`язаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до ч. 4 ст. 74 ЗУ «Про національну поліцію», які складають 108813,17 грн. Зазначена сума відповідачем не оскаржувалась. Одразу після звільнення відповідача було повідомлено про відшкодування таких витрат. Станом на день звернення позивача до суду з даним позовом відповідачем зазначені витрати не відшкодовані.

16 лютого 2023 року до Харківського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначив, що 01 вересня 2020 року між ОСОБА_2 , позивачем в особі ректора ХНУВС Швеця Дмитра Володимировича (виконавцем за контрактом) та Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області в особі начальника ОСОБА_3 (замовник за контрактом) укладено багатосторонній правочин Контракт № 183 «Про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських». Пунктом 2 розділу 3 Контракту встановлено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання взятих на себе зобов`язань за цим Контрактом у разі, якщо це невиконання стало наслідком обставин непереборної сили (форс-мажор). Указом Президента України № 64/2022 з 05:30 години 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, причиною чому стала військова агресія з боку російської федерації проти України. Торгово-промисловою палатою України було оприлюднено лист № 2024/02.0-70.1 від 28.02.2022 року, яким повідомлено, що військова агресія російської федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). В зв`язку з чим позивач просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Наказом ректора Харківського національного університету внутрішніх справ від 19 серпня 2020 року № 245 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції України та призначено на посаду курсанта 1-го курсу факультету № 2 Харківського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю 081 «Право» (термін навчання 4 роки) за напрямом підготовки «слідчі для органів досудового розслідування» із 01 вересня 2020 року.

01 вересня 2020 року на виконання наказу МВС від 01.03.2017 № 173 «Про затвердження Типового форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між Харківським національним університетом внутрішніх справ (виконавець) в особі ректора полковника поліції Швеця Дмитра Володимировича, Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області в особі начальника генерала поліції третього рангу Сокуренка Валерія Васильовича та рядовим поліції Мартинюком Ярославом Валерійовичем укладено контракт № 183 «Про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських».

Предметом зазначеного Контракту є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «право».

Наказом ректора Харківського національного університету внутрішніх справ від 26.07.2022 року № 274 о/с рядового поліції ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів та звільнено за одноразове грубе порушення навчальної (службової) дисципліни, правил внутрішнього розпорядку ВНЗ відповідно до п. 2.1 Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів МВС від 07 вересня 2009 року № 381 та пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» зі служби в поліції (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до довідки № 4/519-д загальна сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 01.09.2020 по 31.07.2022 в Харківському національному університеті внутрішніх справ становить 108813,17 грн.

ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про зобов`язання останнього відшкодувати МВС України в особі Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з його утриманням в Харківському національному університеті внутрішніх справ в розмірі 108813,17 грн. разом із розрахунком зазначених витрат, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались.

Оскільки витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 в Харківському національному університеті внутрішніх справ останнім у добровільному порядку не відшкодовані, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначені витрати в розмірі 108813,17 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» від 10.01.2002 № 2925-III навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із ч.1, 3, 5 ст. 59 Закону № 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до положень ст. 72 Закону України «Про Національну поліцію» професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Відповідно до положень ч. 2 - 5 статті 74 Закону № 580-VIII, підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 (далі Порядок 261), цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно п.2 Порядку 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.

Положеннями пунктів 3 - 6 Порядку 261 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період фактичного навчання.

Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

Згідно з абз. 5 пункту 3 Контракту особа (відповідач) зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд зазначає, що за правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ виникає лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду від 23.09.2021р. у справі № 520/11540/19, які враховуються судом в силу ч.5 ст. 242 КАС України.

На підтвердження обізнаності відповідача про розмір витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ, позивачем надано до суду копією повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання, із реквізитами розрахункового рахунка для перерахування коштів та супровідним листом від 30.10.2022р. вих. № 7/95, які були надіслані на зазначену в Контракті адресу відповідача, а також повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання листа 11.11.2022 року (за довіреністю).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач був ознайомлений з обов`язком по відшкодуванню вартості навчання. Зазначений розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання відповідачем не оскаржувався.

Таким чином, оцінюючи вказані докази, суд зазначає, що відповідача було належним чином повідомлено про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС, в загальному розмірі 108813,17 грн.

Таким чином, оскільки відповідачу було запропоновано у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі, та ці витрати ним не сплачені, у позивача виникає право на стягнення відповідного відшкодування витрат в судовому порядку.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка підстав та черговості погашення боргу, встановлених чинним законодавством України, тощо.

При цьому, питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом даного позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.08.2018 року по справі №821/381/17 та від 22.08.2018 року по справі №820/1878/16.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Щодо посилання відповідача на введення в Україні воєнного стану та лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-70.1 від 28.02.2022 року, відповідно до якого військова агресія російської федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), суд зазначає наступне.

Розділом ІІІ Контракту від 01 вересня 2020 року № 183 «Про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських» визначено, що сторони несуть відповідальність за повне виконання взятих на себе зобов`язань за цим Контрактом. Сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання взятих на себе зобов`язань за цим Контрактом у разі, якщо це невиконання стало наслідком обставин непереборної сили (форс-мажор), у випадках, передбачених законодавством.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався та наразі триває.

Листом від 24.02.2022 №2102-ІХ Торгово-промислова палата України повідомила, що на підставі ст.ст. 14, 14№ Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, вона засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Проте, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що унеможливлюють виконання зобов`язань з відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, передбачених Контрактом від 01 вересня 2020 року № 183, внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) як військова агресія Російської Федерації проти України та введення воєнного стану в Україні.

Отже, судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між правовим режимом воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», та неможливістю виконання відповідачем зобов`язань за Контрактом від 01 вересня 2020 року № 183 «Про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських».

Враховуючи, що витрати, пов`язані з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, станом на час розгляду справи відповідачем добровільно не відшкодовані, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх стягнення з відповідача в судовому порядку.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Матеріали справи не містять доказів понесення позивачем судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, сплачена позивачем сума судового збору відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ (адреса: 61080, Харківська область, м. Харків, пр. Льва Ландау, буд. 27, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (адреса: 61080, Харківська область, м. Харків, пр. Льва Ландау, буд. 27, рахунок UA1005066, Державне казначейство України в м. Київ, МФО 820172, ) витрати, пов`язані з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, в сумі 108 813,17 (сто вісім тисяч вісімсот тринадцять) гривень 17 копійок.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складено 20 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вст. пну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар