Справа № 420/28124/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
13 листопада 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Попов В.Ф., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області, Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області, Державної судової адміністрації України, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області щодо нарахування та виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168;
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, починаючи з 01.04.2022 року.
Ухвалою суду від 23.10.2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із недоліками та надано строк на їх усунення десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Недоліком позовної заяви було звернення до суду поза межами строку позовної давності та неподання заяви про його поновлення.
06.11.2023 року позивач звернувся до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована тим, що строк ним не пропущено, оскільки предметом спору є стягнення грошового забезпечення.
Перевіривши подану заяву суд не знаходить підстав для поновлення строку звернення до суду із цим позовом в частині вимог з огляду на такі обставини.
Строк звернення до адміністративного суду встановлений ст. 122 КАС України.
Так, частиною першою, наведеної вище статті, передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Предметом спору у цій справі є правильність обчислення та виплати грошового забезпечення.
З огляду на викладене, спеціальними нормами, які регулюють строк звернення до суду у цьому спорі, є норми Кодексу законів про працю України.
Згідно із ст. 233 КЗпП України, серед іншого, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
Таким чином, Кодексом законів про працю встановлено тримісячний строк позовної давності у спорах щодо виплати усіх належних працівникові сум при звільненні, який починає свій перебіг з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Зміни до КЗпП України в частині строку позовної давності внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" №2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022 року.
Враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" №2352-IX від 01.07.2022, перебіг строку позовної давності мав розпочатися з дати набрання чинності цим законом, а саме з 19.07.2022, в частині вимог до цієї дати.
Однак, відповідно до пункту першого глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 року Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України відмінено карантин.
Таким чином, з 01.07.2023 року підлягають застосуванню строки, визначені статтею 233 КЗпП України.
Враховуючи, що вимоги у цьому спорі стосуються виплат починаючи з 01.04.2022 року, а позовну заяву подано 13.10.2023 року, то вимоги до 13.07.2023 року (вимоги, які перевищують три місяці до дати звернення до суду) заявлені із пропуском тримісячного строку звернення.
З огляду на те, що спірна виплата має щомісячний характер, як мінімум кожного наступного місяця після отримання грошового забезпечення з початку спірного періоду позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.
Тривале зволікання із зверненням за поновленням своїх порушених прав свідчить про байдуже ставлення позивача до своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Тобто, строк звернення до адміністративного суду може бути поновлений лише за наявності поважних підстав, наявність яких підтверджена відповідними доказами.
Також варто зазначити, що у постанові від 25.03.2020 у справі №9901/588/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що згідно зі статтею 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Так, ЄСПЛ, у пунктах 37 та 38 рішення від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України», нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть стосуватися реалізації цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.
У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).
Таким чином, за практикою Європейського суду з прав людини, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Вищенаведене засвідчує, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
З огляду на зміст статті 123 КАС України та враховуючи, що наведені у заяві обставини суд визнав неповажними, позовна заява в частині вимог до 13.07.2023 року підлягає поверненню.
Керуючись ч. 2 ст. 123, 243, 248 КАС України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області, Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині вимог за період до 13.07.2023 року разом з доданими документами повернути позивачу.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.Ф. Попов