Справа № 560/3437/22
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3437/22
УХВАЛА

20 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши заяву по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з заявою в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправним рішення та дій відповідача при виконанні судового рішення у справі №560/3437/22, в якій просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при виконанні рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.04.2022 у справі № 560/3437/22, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вжити заходи щодо усунення порушень ст.ст.13 та 63 Закону №2262-ХІІ шляхом здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 у розмірі 74% сум грошового забезпечення, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій Хмельницьким обласним ТЦК та СП за № ХС49861 від 25.07.2021 року.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що станом на 06.10.2023 боржник не виконав вимоги рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.04.2022 у справі № 560/3437/22 та продовжував виплачувати пенсію у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які полягають у відмові у виплаті пенсії у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення, є протиправними, порушують статтю 129-1 Конституції України.

Відповідачем не подано відзив на заяву.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини 4 статті 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви (частина 5 статті 383 КАС України).

Суд встановив, що заява позивача відповідає вимогам статті 383 КАС України і правових підстав для її повернення немає.

З огляду на викладене і враховуючи положення частини 5 статті 383 КАС України, суд дійшов висновку, що подану позивачем заяву належить розглянути в порядку письмового провадження.

Надаючи оцінку поданій позивачем в порядку статті 383 КАС заяві, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок подання особою-позивачем, на користь якої ухвалено рішення суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Відповідно до частин першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно частини 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Суд встановив, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.04.2022 у справі №560/3437/22 визнано протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 74% до 70 % грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018. Зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розміру 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.04.2022, яке набрало законної сили 19.05.2022 головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 13.06.2022 здійснено з 01 січня 2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розміру 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум, як вказує позивач.

Згідно протоколів перерахунку пенсії №ХС49861 ОСОБА_1 встановлено, що йому з 01.01.2018 та з 01.01.2019 перераховано пенсію, та основний розмір пенсії становив 74% грошового забезпечення. Підставою для такого перерахунку слугувало рішення 560/3437/22 від 18 квітня 2022 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року по справі № 560/10625/21 зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій Хмельницьким обласним ТЦК та СП за № ХС49861 від 25.07.2021 року ( включаючи усі вказані у ній додаткові види грошового забезпечення та премію) з 01.04.2019 року з урахуванням раніше виплачених коштів.

Згідно протоколу перерахунку пенсії (пенсійна справа №ХС49861) пенсійним фондом здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 основний розмір якої становив 70% грошового забезпечення.

Суд звертає увагу, що основний розмір пенсії позивача до здійснення перерахунку з 01.04.2019 становив 74% грошового забезпечення, а тому ГУ ПФУ в Хмельницькій області під час здійснення перерахунку пенсії з 01.04.2019 протиправно зменшило розмір пенсії ОСОБА_1 , а саме 70 % грошового забезпечення.

Таким чином, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при виконанні рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.04.2022 у справі № 560/3437/22 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 у розмірі 74% сум грошового забезпечення, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій Хмельницьким обласним ТЦК та СП за № ХС49861 від 25.07.2021 року, є протиправною.

Отже наведені у заяві позивача в порядку ст.383 КАС України обставини свідчать про неналежне виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.04.2022 у справі № 560/3437/22, а отже вимоги позивача викладені у заяві поданій в порядку статті 383 КАС України є такими, що підлягають задоволенню.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за наявності підстав для задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду, суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до частини 5 статті 249 КАС України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Стосовно розподілу судових втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.383 КАС України, до заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

Згідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі також - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунтком 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI передбачено сплату судового збору за подання заяв, пов`язаних із виконанням судових рішень, у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.7 Закон України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" згідно з яким розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684 грн.

Таким чином, за подання заяви в порядку ст. 383 КАС України необхідно сплачувати судовий збір у розмірі 805,20 грн.

Суд встановив, що заявник при зверненні з відповідною заявою в порядку ст.383 КАС України сплатив судовий збір в розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 02.11.2023.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, що не є суб`єктом владних повноважень, всі витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. (ч.8 ст.139 КАС України)

Таким чином сплачений позивачем судовий збір в розмірі 805,20 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійною фонду України в Хмельницькій області в повному розмірі, оскільки спір виник внаслідок бездіяльності зазначеного органу, визнаної за результатом розгляду даної заяви протиправною.

При цьому, сплачений позивачем судовий збір в надмірному розмірі 268,40 грн. підлягає поверненню з Державного бюджету України, як помилково сплачений, оскільки за подання відповідної заяви необхідно сплачувати 805,20 грн.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області по адміністративній справі №560/3437/22 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійною фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 у розмірі 74% сум грошового забезпечення, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій Хмельницьким обласним ТЦК та СП за № ХС49861 від 25.07.2021 року.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області місячний строк з дати отримання ухвали для надання відповіді про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.04.2022 у справі № 560/3437/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а саме:

"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 у розмірі 74% сум грошового забезпечення зазначеного у довідці, виданій Хмельницьким обласним ТЦК та СП за № ХС49861 від 25.07.2021 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 805 (вісімсот п`ять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійною фонду України в Хмельницькій області.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн 40 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.П. Шевчук