Справа № 240/21901/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/21901/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправним відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати з 05.06.2023 року призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування позову зазначає, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії. 05.06.2023 року з досягненням 54 річного віку Позивач звернувся до Відповідача щодо призначення пенсії за віком. Листом від 19.06.2023 року Відповідач повідомив, що Позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 6 років, так як період постійного проживання в зоні добровільного (гарантованого) відселення становить лише 1 рік 6 місяців 15 днів, а загальний страховий стаж - 29років 5 місяців 15днів.

На думку Позивача, Відповідач безпідставно та протиправно не врахував, що Позивач з 26.04.1986року по 09.08.1989року, з 08.09.1989року по 01.01.1990року та з 23.03.1993рік поданий час постійно проживав і проживає в с.Гладковичі Житомирської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Ухвалою від 25.07.2023 року було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві на позов Відповідач, Головне управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області, проти позову заперечує і зазначає, що заява Позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду у Полтавській області, яким було прийнято рішення №50 від 12.06.2023 року про відмову у призначенні пенсії Позивачу. Головним управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області вказане рішення лише було доведено до відома Позивача .

Ухвалою суду від 02.10.2023 року позовну заяву було залишено без руху і надано можливість Позивачу уточнити та обґрунтувати свої позовні вимоги із врахуванням доводів Відповідача щодо того, що саме Головним управлінням Пенсійного фонду у Полтавській області було прийнято рішення №50 від 12.06.2023 року про відмову у призначенні пенсії Позивачу.

На виконання ухвали суду Позивач подав клопотання про продовження судового розгляду, так як Позивач до Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області із заявою про призначення пенсії не звертався і жодних правових відносин з таким територіальним органом Пенсійного фонду не має.

Ухвалою суду від 30.10.2023 року суд продовжив розгляд справи з урахуванням доводів Позивача, наведених у вказаному клопотанні.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону N 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення врегульовані правовими нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII).

Приписи частини другої статті 55 Закону № 796-XII передбачають право осіб, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зменшення такого пенсійного віку залежить від періоду проживання особи на відповідній території радіоактивного забруднення.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 05.06.2023 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону № 796-XII.

Безспірно, за приписами пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1. (надалі - Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Судом встановлено, що у відповідно до вказаних положень Порядку № 22-1 розгляд заяви Позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності було доручено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Полтавській області.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області було прийнято рішення №50 від 12.06.2023 року про відмову у призначенні пенсії Позивачу.

По цій причині судом було залишено позовну заяву Позивача без руху для надання можливості Позивачу уточнити позовні вимоги і навести доводи щодо підстав для визнання такого рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області протиправним, так як суд за власною ініціативою не може за Позивача визначати такі обґрунтування.

Суд наголошує, що в розумінні вимог ст.9 КАС України суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою, в межах позовних вимог і доводів сторін.

Всупереч вказаним вимогам Позивачем рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №50 від 12.06.2023 року про відмову у призначенні пенсії не оскаржується, так як жодних позовних вимог до нього не заявлено і жодних обґрунтувань щодо протиправності рішення такого територіального органу Пенсійного фонду України не наведено і відповідно до позову не є предметом спору.

По цій причині суд позбавлений можливості залучити Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області до справи в якості другого Відповідача.

Судом встановлено, що листом від 19.06.2023року Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, Відповідач у справі, лише довело до відома Позивача інформацію про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області прийнято рішення №50 від 12.06.2023 року про відмову у призначенні пенсії Позивачу.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області, Відповідачем у справі, відносно Позивача не приймалося жодних рішень зобов`язального характеру або рішень, які б порушували права та інтереси Позивача, в тому числі щодо права на призначення спірної пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.

Як вже зазначалося, Позивачем в межах даної справи не оскаржується рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №50 від 12.06.2023 року про відмову у призначенні пенсії Позивачу. Таке рішення на час ухвалення судового рішення є чинним і виключає можливість вирішення питання про зобов`язання Відповідача призначити Позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Судове рішення про відмову в задоволенні позову не перешкоджає Позивачу в установленому порядку оскаржити рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №50 від 12.06.2023 року про відмову у призначенні пенсії з метою вирішення питання про його право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк