Справа № 580/8714/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року справа № 580/8714/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Мельникової О.М.,

представника позивача Савенко Ю.Н. (за довіреністю),

представника відповідача Вельченко М.В. (у порядку самопредставництва),

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства Азот до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ Черкасиобленерго про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов приватного акціонерного товариства Азот (далі позивач) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величка Р.С. щодо неприйняття рішення про закінчення виконавчого провадження №56922080;

зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величка Р.С. закінчити виконавче провадження №56922080, про що винести відповідну постанову.

Позов мотивовано тим, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16 затверджено мирову угоду між ПАТ «Черкасиобленерго» і ПАТ «Азот» в межах виконавчого провадження №56922080 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/965/16 від 30.07.2018 про стягнення з ПАТ «Азот» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» заборгованості у сумі грн. 83 коп., що є підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження.

Однак, станом на час звернення в суд з цим позовом, державним виконавцем не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та не вчинено жодних дій, направлених на його закінчення, чим допущено протиправну бездіяльність.

Ухвалою від 26.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання. Також залучено до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ Черкасиобленерго (далі третя особа).

02.10.2023 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що вимогами від 13.07.2023 та від 04.09.2023 державний виконавець зобов`язав ПАТ Черкасиобленерго надати інформацію щодо здійснення ПАТ «Азот» платежів на виконання мирової угоди за період з 01.05.2023. Оскільки станом на час звернення з позовом відсутня інформація про здійснення таких платежів, підстав для закінчення виконавчого провадження немає.

04.10.2023 ПАТ Черкасиобленерго подало суду письмові пояснення щодо позову, в яких просило позовні вимоги задовольнити. Вказано, що мирова угода сторонами виконується в повному обсязі. Тому, з огляду на норми п.2 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню.

Усною ухвалою від 04.10.2023, внесеною до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи по суті.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та надавши їм правову оцінку, суд встановив таке.

На примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №59959397, до складу якого входять 15 виконавчих проваджень про стягнення з ПАТ «Азот» коштів, у т.ч. виконавче провадження №56922080 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 30.07.2018 №925/965/16 про стягнення з ПАТ «Азот» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» грн. 08 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 126659691 грн. 64 коп. інфляційних втрат, 18113773 грн. 23 коп. 3% річних, 24854321 грн. 29 коп. пені, 204237 грн. 59 коп. судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16 задоволено заяву державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Романа Величка за вх.№8057/23 від 16.05.2023 про затвердження мирової угоди, укладеної стягувачем Публічним акціонерним товариством «Черкасиобленерго» і боржником - Приватним акціонерним товариством «Азот» в межах виконавчого провадження №56922080 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/965/16 від 30.07.2018 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Азот» на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» заборгованості у сумі грн. 83 коп.

Зі змісту вказаної мирової угоди вбачається, що на момент її укладання сума, яку повинно сплатити ПрАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в рахунок погашення основного боргу за активну електричну енергію становить 1 045 773 928,77 грн. (один мільярд сорок п`ять мільйонів сімсот сімдесят три тисячі дев`ятсот двадцять вісім грн. 77 коп.), яку ПрАТ «АЗОТ» зобов`язується сплатити на користь ПАТ «Черкасиобленерго» згідно наступного графіку на рахунок зі спеціальним режимом використання: впродовж травня 2023 року 21 786 956,85; впродовж червня 2023 року 21 786 956,85впродовж липня 2023 року21 786 956,85 впродовж серпня 2023 року 21 786 956,85 впродовж вересня 2023 року 21 786 956,85 впродовж жовтня 2023 року 21 786 956,85 впродовж листопада 2023 року 21 786 956,85 впродовж грудня 2023 року 21 786 956,85 впродовж січня 2024 року 21 786 956,85 впродовж лютого 2024 року 21 786 956,85 впродовж березня 2024 року 21 786 956,85 впродовж квітня 2024 року 21 786 956,85 впродовж травня 2024 року 21 786 956,85 впродовж червня 2024 року 21 786 956,85 впродовж липня 2024 року 21 786 956,85 впродовж серпня 2024 року 21 786 956,85 впродовж вересня 2024 року21 786 956,85 впродовж жовтня 2024 року 21 786 956,85 впродовж листопада 2024 року 21 786 956,85 впродовж грудня 2024 року 21 786 956,85 впродовж січня 2025 року 21 786 956,85 впродовж лютого 2025 року 21 786 956,85 впродовж березня 2025 року 21 786 956,85 впродовж квітня 2025 року 21 786 956,85 впродовж травня 2025 року 21 786 956,85 впродовж червня 2025 року 21 786 956,85 впродовж липня 2025 року 21 786 956,85 впродовж серпня 2025 року 21 786 956,85 впродовж вересня 2025 року 21 786 956,85 впродовж жовтня 2025 року 21 786 956,85 впродовж листопада 2025 року 21 786 956,85 впродовж грудня 2025 року 21 786 956,85 впродовж січня 2026 року 21 786 956,85 впродовж лютого 2026 року 21 786 956,85 впродовж березня 2026 року 21 786 956,85 впродовж квітня 2026 року 21 786 956,85 впродовж травня 2026 року 21 786 956,85 впродовж червня 2026 року 21 786 956,85 впродовж липня 2026 року 21 786 956,85 впродовж серпня 2026 року 21 786 956,85 впродовж вересня 2026 року 21 786 956,85 впродовж жовтня 2026 року 21 786 956,85 впродовж листопада 2026 року 21 786 956,85 впродовж грудня 2026 року 21 786 956,85 впродовж січня 2027 року 21 786 956,85 впродовж лютого 2027 року 21 786 956,85 впродовж березня 2027 року 21 786 956,85 впродовж квітня 2027 року 21 786 956,82.

На момент укладання Мирової угоди сума, яку повинно сплати ПрАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в рахунок погашення нарахованої пені, 3% річних та інфляційних втрат, становить: 119 449 204,01 грн. (сто дев`ятнадцять мільйонів чотириста сорок дев`ять тисяч двісті чотири грн. 01 коп.), яку ПрАТ «АЗОТ» зобов`язується сплатити на користь ПАТ «Черкасиобленерго» згідно наступного графіку на поточний господарський розрахунковий рахунок: впродовж травня 2027 року 29 862 301,00 впродовж червня 2027 року 29 862 301,00 впродовж липня 2027 року 29 862 301,00 впродовж серпня 2027 року 29 862 301,01.

07.09.2023 позивач направив на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення клопотання від 07.09.2023 №501-06/228, в якому просив повідомити про вчинені дії, прийняті рішення та винесені постанови, направлені на закінчення виконавчого провадження №56922080. До клопотання позивач додав копії ухвали Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16 та наказу від 31.08.2023 №793-К.

Згідно з даними відстеження вручення поштового відправлення №899 вказані документи вручені за довіреністю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 11.09.2023.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не закінчення виконавчого провадження №56922080, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст.18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 3 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено обов`язок виконавця: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Статтею 39 Закону №1404-VIII визначений виключний перелік випадків, у яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Зокрема, на підставі п.2 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону №1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

З аналізу наведених норм Закону №1404-VIII вбачається обов`язок державного виконавця закінчити виконавче провадження у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами виконавчого провадження.

При цьому, постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як установлено судом, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16 затверджено мирову угоду, укладену стягувачем Публічним акціонерним товариством «Черкасиобленерго» і боржником Приватним акціонерним товариством «Азот» в межах виконавчого провадження №56922080 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/965/16 від 30.07.2018 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Азот» на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» заборгованості у сумі грн. 83 коп.

Відповідно до ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На підставі вказаної норми вищевказана ухвала про затвердження мирової угоди набрала законної сили 01.06.2023, про що також зазначено у її резолютивній частині.

Частинами 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Суд врахував, що ухвала про затвердження мирової угоди направлена позивачем відповідачу цінним листом з описом вкладення та згідно з даними відстеження вручення поштового відправлення №899 вручена за довіреністю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 11.09.2023.

Згідно з письмовими поясненнями представника позивача, клопотання позивача від 07.09.2023 №501-06/228 щодо закінчення виконавчого провадження (направлене разом з ухвалою від 01.06.2023 про затвердження мирової угоди) зареєстроване відповідачем 15.09.2023 №10197.

Крім того, у вимогах державного виконавця від 13.07.2023 №56922080/10/20.1 та від 04.09.2023 №56922080/10/20.1 вказано, що перевіркою ЄДРСР встановлено наявність ухвали Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16 про затвердження мирової угоди.

Отже, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величко Р.С. був обізнаний про наявність вказаної ухвали щонайменше 13.07.2023, а у паперовому вигляді її отримав 15.09.2023.

У зв`язку з цим, у державного виконавця виник обов`язок закінчити викове провадження на підставі п.2 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIIІ, чого ним здійснено не було.

Суд врахував, що у постанові Касаційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Тобто бездіяльністю є форма пасивної поведінки суб`єкта владних повноважень при наявності обов`язку вчинити дії/прийняти рішення.

Оскільки за наявності обов`язку державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величка Р.С. закінчити виконавче провадження №56922080 на підставі п.2 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIIІ у зв`язку із затвердженням судом мирової угоди, останній не прийняв відповідної постанови, суд дійшов висновку, що така бездіяльність є протиправною.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величка Р.С. закінчити виконавче провадження №56922080, про що винести відповідну постанову, суд зазначає таке.

Суд встановив, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 у справі №925/965/16 задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу "А/РТЕК".

Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі № 925/965/16 скасовано.

Відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Романа Величка про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення.

Таким чином, підстави для закінчення виконавчого провадження №56922080 на підставі п.2 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIIІ існували у період з 01.06.2023 до 23.10.2023.

Оскільки станом на час вирішення спору, скасовано ухвалу Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі №925/965/16, яка станом на час подання позову була передумовою для закінчення виконавчого провадження, на переконання суду, відсутні підстави для зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження №56922080.

Тому у задоволення відповідної вимоги слід відмовити.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Дотримуючись вказаних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 1342,00 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства Азот задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величка Р.С. щодо неприйняття рішення про закінчення виконавчого провадження №56922080.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд.13) на користь приватного акціонерного товариства Азот (18028, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, буд.72, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ