Справа № 380/16953/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 рокусправа № 380/16953/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не прийняті рішення про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до положень пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" ОСОБА_2 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 розглянути заяву позивача, з доданими документами, отриманими листом від 06.04.2023 за вих. № 3810 згідно з реєстром від 10.04.2023 № 28, надісланими Житомирським ОТЦК та СП фельд`єгерським поштовим зв`язком та прийняти рішення про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до положень пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" ОСОБА_2 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 видати наказ по особовому складу про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до положень пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" ОСОБА_2 і довести до Житомирського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посади, проведення усіх необхідних розрахунків при звільненні;

- стягнути з командира військової частини НОМЕР_1 кошти на відшкодування витрат пов`язаних із залученням доказів для доведення протиправної бездіяльності в сумі 2938,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є дружиною солдата ОСОБА_2 , який перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

З метою дострокового звільнення ОСОБА_2 з військової служби у зв`язку із наявністю одного із батьків дружини із числа осіб з інвалідністю І групи, позивач звернулася із відповідною заявою до Житомирського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної політики.

Житомирський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної політики розглянув звернення позивача, провів обстеження сімейно- побутових умов родини, про що складений відповідний акт вивчення сімейно - побутових умов і медичного обстеження. Зазначений акт та належним чином завірені копії документів, Житомирський об`єднаний міський ТЦК та СП надіслав до Житомирського обласного ТЦК та СП для затвердження та подальшого направлення до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

Житомирський обласний ТЦК та СП після затвердження акту вивчення сімейно - побутових умов і медичного обстеження, надіслав командиру військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 необхідні документи для вирішення питання щодо звільнення з військової служби ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що станом на дату звернення до суду із цим позовом, незважаючи на численні звернення до військової частини НОМЕР_1 , інформація щодо розгляду відповідачем надісланих Житомирським обласним ТЦК та СП документів - відсутня.

ОСОБА_1 вказує, що військова частина НОМЕР_1 на звернення позивача неодноразово відповідала, що надіслані ІНФОРМАЦІЯ_1 документи для розгляду питання щодо звільнення з військової служби ОСОБА_2 на адресу військової частини не надходили, а тому відповідне рішення, за наслідками розгляду, не прийняте.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення про звільнення її чоловіка ОСОБА_2 із військової служби, а тому звернулася до суду за захистом порушеного права, та просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвалою від 26.07.2023 відкрито спрощене провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.09.2023 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що у травні 2022 року на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшло звернення ОСОБА_1 від 15.05.2022, в інтересах її чоловіка ОСОБА_2 , де позивач просила надіслати результати прийнятого рішення щодо звільнення ОСОБА_2 на підставі відправленого на адресу військової частини НОМЕР_1 Житомирським ОТЦК та СП акту обстеження сімейного стану.

Відповідач зазначає, що військова частина НОМЕР_1 розглянула звернення позивача та 09.06.2023 надала відповідь № 642/Вих.ЗВГ/321. Зважаючи на це, позивач була повідомлена, що документи, які направлені з Житомирського ОТЦК та СП щодо звільнення з військової служби ОСОБА_2 , на адресу військової частини не надходили. Також позивач була повідомлена про те, що у разі отримання від Житомирського ОТЦК та СП документів, командування військової частини НОМЕР_1 за результатом розгляду прийме відповідне рішення

Стверджує, що зміст відповіді від 09.06.2023 № 642/Вих.ЗВГ/391 на звернення позивача, не містить будь-яких ознак протиправної бездіяльності, а носить лише інформативний та роз`яснювальний характер.

Окрім цього, відповідач зазначає, що військовослужбовець за призовом по мобілізації ОСОБА_2 протягом всього періоду служби у військовій частині НОМЕР_1 не подавав рапорт на звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

Військова частина НОМЕР_1 зауважує, що позивач не вірно застосувала норми матеріального права, якими обґрунтовані позовні вимоги, оскільки в адміністративному позові ОСОБА_1 посилається на пункт 214 Указу президента України від 10.12.2008 №1153/2008 "Про затвердження положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України", як на підставу для звільнення з військової служби ОСОБА_2 . Натомість вказаний нормативний акт регулює правовідносини у сфері проходження виключно строкової військової служби. Оскільки ОСОБА_2 є військовослужбовцем з військової служби за призовом під час мобілізації у зв`язку із оголошенням в країні військового стану, питання щодо його звільнення з військової служби регулюються іншими нормами закону та підзаконними актами.

Так, наявність акту обстеження сімейного стану в розумінні ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" не є підставою для звільнення з військової служби.

З урахуванням наведеного, відповідач стверджує про відсутність предмету спору між позивачем та відповідачем щодо звільнення з військової служби ОСОБА_2 , що, на думку відповідача, спростовує підстави адміністративного позову.

Додатково відповідач зауважує, що для вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_2 з військової служби, останній повинен звернутися до командира військової частини НОМЕР_1 із відповідним рапортом та надати документи для звільнення з військової служби з підстав, визначених п. 4, ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Із наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

13.09.2023 позивач надіслала відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 заперечує проти доводів відповідача, наведених у відзиві. Зазначає, що відзив жодним чином не спростовує надані позивачем докази, а тому просить його відхилити повністю.

Ухвалою від 11.10.2023 суд витребував у військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) докази отримання військовою частиною НОМЕР_1 службового листа Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.04.2023 № 3810, відправленого 11.04.2023 військовою частиною НОМЕР_3 по накладній № 92 на адресу військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 в постпакеті № 73.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив такі обставини.

Згідно із свідоцтвом про шлюб від 08.02.2023 серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 08.02.2023 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , відповідний запис № 226. Прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації: ОСОБА_4 .

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 31.05.2023 № 0 вбачається, що прізвище ОСОБА_5 - дошлюбне прізвищем ОСОБА_1 .

ОСОБА_6 мати ОСОБА_7 (що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.10.1980 запис № 121).

Згідно із довідкою до акта огляду МСЕК від 31.08.2011 та заключенням ЛЛК від 13.02.2023 № 7, ОСОБА_6 має першу (І) групу інвалідності, за станом здоров`я потребує стороннього догляду.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 27.01.2023 № 279 солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 м. Миколаєва.

22.03.2023 ОСОБА_1 звернулася до Житомирського об`єднаного міського ТЦК та СП із заявою про дострокове звільнення з військової служби чоловіка ОСОБА_2 та виключення зі списку особового складу військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 у зв`язку із сімейними обставинами, а саме наявності одного із батьків дружини мати ОСОБА_6 , із числа осіб з інвалідністю І групи, на підставі п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно із листом Житомирського об`єднаного міського ТЦК та СП від 03.04.2023 №6/374, Акт вивчення сімейно-побутових і медичного обстеження умов сім`ї ОСОБА_2 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 разом із копіями підтверджуючих документів ОСОБА_2 відправлені Житомирському обласному ТЦК та СП.

15.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до військової частини НОМЕР_1 із заявою про надання інформації про результати розгляду звернення ОСОБА_1 про дострокове звільнення в запас за сімейними обставинами її чоловіка ОСОБА_2 .

Військова частина НОМЕР_1 листом від 09.06.2023 № 642/Вих362/327, надала відповідь на заяву ОСОБА_1 , зазначивши, що документи, направлені з Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за № 3810 від 06.04.2023, щодо звільнення з військової служби ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , не надходили. У разі надходження до військової частини НОМЕР_1 вищевказаних документів стосовно військовослужбовця ОСОБА_2 , зазначені документи будуть розглянуті командуванням частини та за наслідками розгляду буде прийняте відповідне рішення.

30.05.2023 адвокат Кашапова В.О. звернулася до військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом про стан розгляду звернення ОСОБА_1 про дострокове звільнення в запас за сімейними обставинами її чоловіка ОСОБА_2 .

Військова частина НОМЕР_1 листом від 20.06.2023 № 642/Вих3ВГ/345 надала відповідь на адвокатський запит, зазначивши, що до військової частини НОМЕР_1 документи, направлені з Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за № 3810 від 06.04.2023 щодо звільнення з військової служби ОСОБА_2 не надходили. У разі надходження до військової частини НОМЕР_1 вищевказаних документів стосовно військовослужбовця ОСОБА_2 , зазначені документи будуть розглянуті командуванням частини та за наслідками розгляду буде прийняте відповідне рішення.

06.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до Житомирського обласного ТЦК та СП із заявою про надання інформації щодо листа від 06.04.2023 № 3810.

Житомирський ТЦК та СП листом від 11.07.2023 № 7710 надав відповідь на заяву позивача від 06.07.2023, зазначивши, що документи (Акт обстеження сімейного стану) на ОСОБА_2 надіслані на адресу командира військової частини НОМЕР_1 міста Миколаїв, фельд`єгерським поштовим зв`язком за реєстром № 28 від 10.04.2023 за № 3810.

12.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до військової частини НОМЕР_3 із заявою про надання інформації щодо листа від 06.04.2023 № 3810 за реєстром від 10.04.2023 № 28.

Військова частина НОМЕР_3 листом від 14.07.2023 надала відповідь позивачу на заяву від 12.07.2023, зазначивши, що службовий лист № 3810 відправлений 11.04.2023 військовою частиною НОМЕР_3 по накладній № 92 на адресу військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 в постпакеті № НОМЕР_6 (отримувач військова частина НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ).

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо не розгляду документів про звільнення та не прийняття рішення про звільнення чоловіка ОСОБА_2 із військової служби, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ), норми якого суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-XII).

Частиною шостою ст. 2 Закону № 2232-XII визначені види військової служби, зокрема, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також інші види.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. (ч. 14 ст. 2 Закону №2232-XII).

Статтею 24 Закону № 2232-ХІІ унормований початок, призупинення і закінчення проходження військової служби. Відповідно до частини третьої цієї статті закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Підстави та порядок звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-ХІІ, а у частині четвертій цієї статті наведені підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, зокрема: під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану) (пункт 1), під час воєнного стану (пункт 2).

Так, згідно із абз. 5 пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час воєнного стану, звільняються з військової служби на підставах: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 Закону № 2232-XII).

За приписами ч. 7 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджене Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України (далі - Положення №1153/2008).

Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (п. 1 Розділу І).

Відповідно до пунктів 6, 7 Розділу І Положення № 1153/2008 початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Пунктом 12 Розділу І Положення № 1153/2008 передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до п.п. 2 п. 225 Розділу ХІІ Положення № 1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється: під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Згідно з абз. 1 п. 233 Розділу ХІІ Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби.

Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (абз.3 п. 241 Положення №1153/2008).

Аналіз наведених вище норм Положення № 1153/2008 дає підстави для висновку, що військовослужбовці, які проходять військову службу, зокрема, за призовом під час мобілізації мають право на звільнення під час воєнного стану за умови, якщо мають одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, тобто з підстав, передбачених абз. 5 пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач стверджує про протиправну бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення про звільнення її чоловіка ОСОБА_2 із військової служби на підставі пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ, оскільки відповідачем порушені вимоги пунктів 213-214 розділу ІХ Положення № 1153/2008 щодо порядку та строків розгляду заяви позивача.

Також просить зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 розглянути заяву позивача з доданими документами, отриманими листом від 06.04.2023 за вих. № 3810, та прийняти рішення про звільнення ОСОБА_2 з військової служби за сімейними обставинами відповідно до положень пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Таким чином, на переконання позивача, звільнення її чоловіка ОСОБА_2 відповідач повинен здійснити у порядку та у строки, що передбачені пунктами 213-214 розділу ІХ Положення №1153/2008.

Суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Таким чином, звільнення з військової служби ОСОБА_2 повинно здійснюватися за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ та у порядку, передбаченому Розділом ХІІ Положення № 1153/200.

Відтак, суд не бере до уваги доводи позивача про порушення відповідачем порядку звільнення ОСОБА_2 , з покликанням на пункти 213-214 розділу ІХ Положення №1153/2008, оскільки Розділом ІХ цього Положення врегульований порядок та особливості проходження строкової військової служби.

Натомість порядок та особливості звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, визначений розділом ХІІ Положення №1153/2008.

Так, відповідач стверджує, що військовослужбовець за призовом по мобілізації ОСОБА_2 протягом всього періоду служби у військовій частині НОМЕР_1 не подавав рапорт на звільнення з військової служби за сімейними обставинами та документів, що підтверджують підстави для звільнення за пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ.

З приводу цього, суд зауважує, що позивач не надає жодних доказів звернення ОСОБА_2 до в/ч НОМЕР_1 із відповідним рапортом.

Копія рапорту, що надала позивач та міститься в матеріалах справи, не містить дати його складання ОСОБА_2 .

Ні позовна заява, ні матеріали справи не містять пояснень щодо дати складання ОСОБА_2 зазначеного рапорту та обставин його подання командиру в/ч НОМЕР_1 , із зазначенням причин не реагування відповідача на цей рапорт.

Також позивачем не надано жодних доказів отримання відповідачем та реєстрації у передбаченому законодавством порядку такого рапорту.

Відтак, надана позивачем копія рапорту Малюзенка С.С. не є належним та допустимим доказом звернення до відповідача із таким рапортом у розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України.

За наведених обставин, суд не вбачає ознак протиправної бездіяльності відповідача щодо не прийняття рішення про звільнення ОСОБА_2 .

Разом з цим, вирішуючи цей спір, суд встановив наступні обставини.

22.03.2023 ОСОБА_1 звернулася до Житомирського об`єднаного міського ТЦК та СП із заявою про дострокове звільнення з військової служби чоловіка ОСОБА_2 .

Листом Житомирського об`єднаного міського ТЦК та СП від 03.04.2023 № 6/374, акт вивчення сімейно-побутових і медичного обстеження умов сім`ї ОСОБА_2 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 разом із копіями підтверджуючих документів ОСОБА_2 відправлені Житомирському обласному ТЦК та СП.

Таким чином, суд встановив, що при зверненні до Житомирського об`єднаного міського ТЦК та СП із заявою про звільнення з військової служби свого чоловіка ОСОБА_2 , позивач дотримувалась алгоритму дій, встановлених Розділом ІХ Положення № 1153/2008, який встановлює порядок звільнення військовослужбовців строкової військової служби.

Відповідач заперечує факт отримання від Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки пакету документів за № 3810 від 06.04.2023 щодо звільнення з військової служби ОСОБА_2 .

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_2 від 06.11.2023 № 616, наданого на виконання вимог ухвали суду від 11.10.2023, згідно з реєстром № 225 (порядковий № 22) від 13.04.2023, службовий лист № 3810 Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, отриманий діловодом відділення персоналу військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_8 13.04.2023, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру рекомендованих відправлень, що пересилаються № 225 від 13.04.2023.

Отже, суд встановив, що службовий лист № 3810 Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (пакет документів), отриманий відповідачем 13.04.2023.

Факт отримання відповідачем службового листа від 13.04.2023 № 3810 підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру рекомендованих відправлень, що пересилаються № 225 від 13.04.2023.

Відтак, суд критично оцінює твердження відповідача про відсутність у військової частини НОМЕР_7 пакету документів, що дають ОСОБА_2 підстави для звернення із рапортом про звільнення з військової служби за пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ.

Втім, беручи до уваги ту обставину, що розгляд заяви члена сім`ї військовослужбовця про звільнення з військової служби здійснюється командиром військової частини тільки у разі, якщо такий військовослужбовець проходить строкову військову службу, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача обов`язку розгляду заяви позивача про звільнення.

У даному випадку, позивач має право на звернення до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення за сімейними обставинами, зважаючи на встановлення судом факту отримання відповідачем пакету документів для реалізації позивачем такого права.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач не надала належних доказів протиправної бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви про звільнення ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позову.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, судовий збір на користь позивача стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 КАС України,

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна