Справа № 520/1305/22
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Котеньов О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 р. Справа № 520/1305/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/1305/22

за позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 )

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області , Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області третя особи Служба безпеки України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, третя особа - Служба безпеки України в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 13.03.2017 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 28.10.2015 про оформлення набуття громадянства України відповідно до п.10 ст. 6 Закону України від 18.01.2021 «Про громадянство України» громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області поновити стан чинності паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 02.12.2015 Центральним у м. Миколаєві Управлінням Державної міграційної служби України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області здійснити дії щодо видалення з інформаційної системи підсистеми ФМ «Недійсні документи» ЄІАС УМП ДМС України інформації (відомостей) про недійсність паспорту громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_2 , виданого 30.10.2015 Московським РВ ГУДМС України в Харківський області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі № 520/1305/22 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про протиправність застосування відповідачем ст. 21 Закону України "Про громадянство", який діяв на час прийняття ним рішення від 13.03.2017 про скасування рішення ГУ ДМС України в Харківській області про оформлення набуття громадянства України, оскільки позивачем громадянство України набуто згідно з п. 10 ст. 6 Закону України "Про громадянства" та відповідно пп. 1 п.1 ст.1 Угоди між Україною і Киргизькою Республікою про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Киргизькій Республіці, та громадянами Киргизької Республіки, які постійно проживають в Україні, і запобігання випадкам без громадянства та подвійного громадянства, ратифікованої Законом України від 20.11.2003 року №1319-IV. Вказує, що відповідачем не надано доказів того, що позивач набув громадянство України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якою суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

ГУ ДМС України в Миколаївській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що документи які були надані позивачем до органів міграційної служби в якості ідентифікуючих документів та документів на підставі котрих було прийнято рішення про оформлення набуття громадянства є підробленими, отже вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ГУ ДМС України в Харківській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що відповідно до інформації, наданої Службою безпеки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (він же ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є громадянином Республіки Узбекистан, перебуває у міжнародному розшуку за лінією Інтерполу, а паспорт громадянина Киргизької Республіки серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є підробленим, з урахуванням зазначеного просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Від третьої особи надійшов відзив, в якому останній вказує, що з метою реалізації покладених на СБУ завдань із забезпечення національної безпеки України у встановлений законодавством України спосіб, СБУ направила подання на скасування набутого у неправомірний спосіб громадянства України, а орган ДМС України, розглянувши подання СБУ, провівши додаткову перевірку, з чітким дотриманням вимог законодавства України, що регулює суспільні відносини в сфері правового статусу перебування іноземців на території України, прийняв законне рішення, що є предметом оскарження по цій справі, з урахуванням зазначеного просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2023 про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. відповідачами та третьою особою отримано копії апеляційних скарг позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення та довідками про доставку електронних документів через підсистему "Електронний суд".

Згідно зі ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.10.2015 подав заяву про набуття громадянства України, відповідно до Угоди між Україною і Киргизькою Республікою про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Киргизькій Республіці, та громадянами Киргизької Республіки, які постійно проживають в Україні, і запобігання випадкам без громадянства та подвійного громадянства від 28 січня 2003 року, ратифікованої Законом України від 20 листопада 2003 року № 1319- IV.

З особової справи позивача вбачається, що для набуття громадянства України ОСОБА_1 надав: на підтвердження своєї належності до громадянства Киргизької Республіки - паспорт громадянина Киргизької Республіки № НОМЕР_3 виданий 15.05.2012 Державною реєстраційною службою; на підтвердження постійного на законних підставах проживання в Україні - посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_4 , видану 20.07.2015 органом 4801; на підтвердження наявності умов, що надають право на спрощений порядок набуття громадянства України - свідоцтво про народження сина серії НОМЕР_5 , видане 11.11.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції та довідку про реєстрацію особи громадянином України № НОМЕР_6 , видану 11.12.2014 ГУДМС України в Одеській області на ім`я сина заявника; документ про виконання військового обов`язку, а саме військовий квиток НОМЕР_7 , виданий 12.06.2010 ІНФОРМАЦІЯ_4; своє свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 , видане 25.11.2014 ЗАЦС Киргизької Республіки для внесення до заяви повного місця народження.

Рішенням ГУДМС України в Харківській області від 28.10.2015 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлено набуття громадянства України згідно з пунктом 10 ст. 6 Закону України «Про громадянство України» та довідку № 3678 про реєстрацію особи громадянином України.

На підставі довідки про реєстрацію особи громадянином України ОСОБА_1 30.10.2015 Московським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Листом 30.11.2015 за вих. № 03/2- 24582 паспорт громадянина Киргизької Республіки № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 направлено до ДКС МЗС України.

У 2015 році ОСОБА_1 змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_1 та 02.12.2015 отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений Центральним РВ у м. Миколаєві УДМС України у Миколаївській області.

Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України №6.4/3351-17 від 10.03.2017 до ГУДМС України в Харківській області надіслано лист Служби безпеки України щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які набули громадянство України внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей та фальшивих документів.

Згідно з листом Служби безпеки України (вх. № 11637/0-17 від 10.03.2017) у ході здійснення контррозвідувальних заходів у сфері боротьби з міжнародним тероризмом в рамках контррозвідувальної справи № 544 отримано інформацію щодо незаконної легалізації на території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває в міжнародному розшуку за лінією Інтерполу за вчинення злочинів терористичного характеру за межами України.

СБУ встановлено, що зазначена особа звернулась до ГУДМС України в Харківській області з метою набуття громадянства України, надавши підроблені документи, а саме: паспорт громадянина Киргизької Республіки серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_8 , видане 25.11.2014 року відділом РАЦС (без зазначення поточної назви підрозділу РАЦС).

На підтвердження вищевказаних обставин третьою особою надано до суду копію особової справи з банку даних Інтерполу (№ файлу 2017/138) щодо ідентифікаційних документів ОСОБА_1 , а також відповіді посольства Киргизької республіки №018-1/27 від 17.04.2017 про підроблені документи.

Враховуючи той факт, що відповідно до інформації, наданої Службою безпеки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (він же ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є громадянином Республіки Узбекистан, перебуває у міжнародному розшуку за лінією Інтерполу, а паспорт громадянина Киргизької Республіки серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є підробленим, на підставі статті 21 Закону України «Про громадянство України» рішенням Головного Управління державної міграційної служби України в Харківській області від 13.03.2017 скасовано рішення про набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Киргизької Республіки.

У 2017 році (13.04.2017) Центральним РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області внесено до Інформаційної Підсистеми «Недійсні документи» ЄІАС УМП інформацію про недійсність паспорта серії НОМЕР_1 , оформленого Центральним РВ у м. Миколаєві УДМС України у Миколаївській області на ім`я ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з такими діями органів Державної міграційної служби України та заперечуючи надану Службою безпеки України інформацію, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України "Про громадянство України".

Стаття 1 цього Закону визначає, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи.

Питання громадянства України регулюються Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, застосовуються правила міжнародного договору (стаття 4 Закону).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.3 Закону громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Згідно з ст. 9 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360 ДМС України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань громадянства є Державна міграційна служба, діяльність якої спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України. Повноваження ДМС як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, визначено у статті 24 Закону.

Відповідно до ст. 1 Угоди між Україною і Киргизькою Республікою про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Киргизькій Республіці, та громадянами Киргизької Республіки, які постійно проживають в Україні, і запобігання випадкам без громадянства та подвійного громадянства від 28 січня 2003 року, ратифікованої Законом України від 20 листопада 2003 року № 1319- IV, кожна Договірна Сторона надасть громадянам іншої Договірної Сторони, які постійно проживають на законних підставах на її території, право на спрощений порядок набуття громадянства за наявності однієї з таких умов: а) якщо заявник або хоча б один з його батьків (усиновителів або удочерителів), дід чи баба народилися або постійно на законних підставах проживали на території Договірної Сторони, громадянство якої набувається; б) за наявності у заявника хоча б одного з близьких родичів: чоловіка (дружини), одного з батьків (усиновителів або удочерителів), дитини (у тому числі усиновленої, або удочереної), сестри, брата, діда чи баби, онука (онуки), які постійно проживають на законних підставах на території Договірної Сторони, громадянство якої набувається, і є її громадянами.

Дія положень частини першої цієї статті не поширюється на осіб, які: а) вчинили злочини проти людства чи здійснювали геноцид, чи вчинили злочини проти держави або тяжкі злочини проти особи; б) засуджені до позбавлення волі - до зняття судимості; в) перебувають під слідством або уникають покарання чи вчинили злочини на території однієї з Договірних Сторін, або третьої держави; г) перебувають у громадянстві інших держав.

Відповідно до приписів статті 21 Закону рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Згідно з ст. 21 Закону №2235-III у редакції Закону №1941-IX від 14 грудня 2021 року рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

Колегія суддів зазначає, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства потребує наявності достатніх і належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, чи невиконання взятого зобов`язання.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 07.09.2023 по справі №160/9719/22.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до листа Служби безпеки України (вх. № 11637/0-17 від 10.03.2017) у ході здійснення контррозвідувальних заходів у сфері боротьби з міжнародним тероризмом в рамках контррозвізувальної справи № 544 отримано інформацію щодо незаконної легалізації на території України громадянина Республіки Узбекістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває у міжнародному розшукупо лінії "Інтерпол" за вчинення злочинів терористичного характеру за межами України.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про Національну безпеку України", Служба безпеки України є державним органом спеціального призначення з правоохоронними функціями, що забезпечує державну безпеку, здійснюючи з неухильним дотриманням прав і свобод людини і громадянина: 1) протидію розвідувально-підривній діяльності проти України; 2) боротьбу з тероризмом; 3) контррозвідувальний захист державного суверенітету, конституційного ладу і територіальної цілісності, оборонного і науково-технічного потенціалу, кіпербезпеки, інформаційної безпеки держави, об`єктів критичної інфраструктури; 4) охорону державної таємниці.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України "Про Службу безпеки України" на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Стаття 8 цього Закону визначає, що Служба безпеки України взаємодіє з державними органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, які сприяють виконанню покладених на неї завдань.

Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана брати участь у розробці заходів і вирішенні питань, що стосуються в`їзду в Україну та виїзду за кордон, перебування на її території іноземців та осіб без громадянства, прикордонного режиму і митних правил, приймати рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства, про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України, про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну (п.13 ст. 24 Закону).

Служба безпеки України як державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України, наділена компетенцією надавати оцінку наявності в діях відповідних суб`єктів загроз (реальних та/або потенційних) національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, тощо, та приймати за результатами такої оцінки відповідне рішення, спрямоване, окрім іншого, на попередження загроз, прямий або опосередкований вплив на фактори запобігання їхньому виникненню, а також локалізацію та усунення загроз.

Так, метою контррозвідувальної діяльності є, перш за все, попередження вчинення злочину, тоді як завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння (вже вчинені чи вчинення яких триває), відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України. Наявність даних в Єдиному реєстрі досудових розслідувань є наслідком саме оперативно-розшукової діяльності, контррозвідувальні ж заходи здійснюються Службою безпеки України до вчинення протиправних дій, з метою їхнього недопущення.

Службою безпеки України встановлено, що позивач звернувся до ГУ ДМС України в Харківській області з метою набуття громадянства України, надавши підроблені документи, а саме:

- на підтвердження своєї належності до громадянства Киргизької Республіки - паспорт громадянина Киргизької Республіки № НОМЕР_3 виданий 15.05.2012 Державною реєстраційною службою;

- своє свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 , видане 25.11.2014 ЗАЦС Киргизької Республіки для внесення до заяви повного місця народження.

Відповідно до офіційної відповіді Посольства Киргизької Республіки в Україні №018-1/27 від 17.04.2017, вказані документи, що подані іноземцями для набуття ними громадянства України, за даними Департаменту реєстрації населення та актів цивільного стану Державної реєстраційної служби Уряду Киргизької республіки не значаться і є підробленими.

Таким чином, позивачем здійснено набуття громадянства України за Законом України "Про громадянство України", з урахуванням ст. 1 Угоди між Україною і Киргизькою Республікою про спрощений порядок зміни громадянства внаслідок подання фальшивих документів, а також приховування суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, яким визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Згідно до положень абзацу 11 пункту 92 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, до повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.

Положеннями пункту 88 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, передбачено, що для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів; приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про - припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те. що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої етапі 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Відповідно до приписів пункту 96 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Колегія суддів зазначає, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Скасування рішення про оформлення набуття громадянства потребує наявності достатніх і належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

На виконання покладених повноважень у сфері правоохоронної та контрозвідувальної діяльності СБУ направила подання на скасування набутого у неправомірний спосіб громадянства України, а орган ДМС України, розглянувши подання СБУ, провівши додаткову перевірку, з чітким дотриманням вимог законодавства України, що регулює суспільні відносини в сфері правового статусу перебування іноземців на території України, прийняв рішення у межах наданої йому компентенції.

Аргументи позивача про те, що оскільки набуття громадянства відбулось на підставі ст. 6 ЗУ "Про громадянство", відтак не може бути скасоване на підставі ст. 21 ЗУ "Про громадянство", колегія суддів вважає неприйнятним, з урахуванням наступного.

Так, Міжнародна угода між Україною та Киргизькою Республікою деталізує спрощену процедуру набуття громадянства України саме громадянами Киргизької Республіки, водночас позивач першочергово не був її громадянином, отже дія положень ст. 6 ЗУ "Про громадянство" не поширюється на позивача, оскільки останнім надано неправдиві відомості, фальшиві документи та приховано факт того, що вона є громадянином іншої держави, а саме Республіки Узбекистан.

Слід зазначити, що обмеження громадянам іншої держави доступу до території Держави Україна є її суверенним правом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про суттєве порушення позивачем законодавства України при набутті ним громадянства України внаслідок подання фальшивих документів, що, безсумнівно, є вагомим аргументом щодо висновку про правомірність спірного рішення, прийнятого на підставі подання компетентного правоохоронного органу.

Також, колегія суддів зазначає, що інші позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відомості про недійсність паспорту громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_2 , виданого 30.10.2015 Московським РВ ГУДМС України в Харківський області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачем внесено на підставі Порядоку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення паспорта громадянина України затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 № 745) у зв`язку зі скасуванням громадянства України позивача, що, як вже встановлено судовим розглядом, відбулось відповідно до приписів ст.21 Закону. Аналогічні висновки застосовуються і до позовної вимоги про зобов`язання відповідача поновити стан чинності паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 02.12.2015 Центральним у м. Миколаєві Управлінням Державної міграційної служби України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_1 .

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставини кожної справи.

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Правові підстави для розподілу судових витрат згідно вимог ст.139 КАС України, відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі № 520/1305/22 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий