Справа № 120/3260/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3260/23

Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

20 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулося до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 120/7257/22 позивачем проведено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , який станом на 29 листопада 2021 року становить 19195,33 гривень, а з 01 грудня 2021 року - 19227,33 гривень, в тому числі підвищення та надбавка як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи в розмірі 1279,69 гривень та донараховано кошти в сумі 43,69 гривень за період з 29 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року. Починаючи з грудня 2021 року, стягувач отримує пенсію в новому розмірі. Розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01 грудня 2021 року становить 19227,33 гривень, що є більшим від розміру пенсії станом на 29 листопада 2021 року, а також враховуючи максимальний розмір пенсії з 01 грудня 2021 року такий розмір становить 19340 гривень, тому доплата з грудня 2021 року по судовому рішенню відсутня. За таких умов Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вважає, що ним виконано рішення суду відповідно до вимог чинного законодавства, про що письмово повідомлено відповідача. Однак 06 березня 2023 року Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в розмірі 5100 гривень за невиконання без поважних причини рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 120/7257/22. Не погоджуючись із такою постановою державного виконавця, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області оскаржено таку в судовому порядку. Згодом, 21 березня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в розмірі 10200 гривень за повторне невиконання боржником рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року без поважних причин, яка, на думку позивача, є протиправною.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бертман Руслани Павлівни про накладення штрафу в розмірі 10200 гривень від 21 березня 2023 року.

Стягнуто на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченими ст.ст. 300, 304 КАС України, не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 листопада 2023 року вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року, ухваленому за результатами розгляду адміністративної справи № 120/7257/22, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 29 листопада 2021 року виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням підвищення та надбавки як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи без обмеження її максимальним розміром з урахуванням проведених виплат.

06 грудня 2022 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 120/7257/22.

З метою примусового виконання цього виконавчого документа головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. 20 грудня 2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70595431. Серед іншого у даній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо виконання рішення суду.

Листом від 02 січня 2023 року вих. № 0200-0902-5/374 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило головного державного виконавця, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/7257/22 здійснено перерахунок пенсії стягувача, розмір якої станом на 29 листопада 2021 року становить 19195,33 гривень, в тому числі підвищення та надбавка як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи в розмірі - 1279,69 гривень. Відтак ОСОБА_1 донараховано кошти в сумі 43,69 гривень за період з 29 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року, що підтверджується розрахунком на доплату. Починаючи з грудня 2021 року, стягувач отримує пенсію в новому розмірі.

Одночасно повідомлено, що заборгованість, нарахована на виконання рішення суду, буде виплачуватись після надходження коштів з державного бюджету у порядку черговості.

07 лютого 2023 року відповідач надіслав на адресу позивача вимогу державного виконавця, якою зобов`язав боржника в строк до 21 лютого 2023 року в повному обсязі виконати рішення суду.

На виконання даної вимоги Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 16 лютого 2023 року вих. № 0200-0902-5/15335 повідомило відповідача про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 118 з 01 березня 2022 року боржником проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано індексацію в розмірі 2061,22 гривень. При цьому пенсійним органом зазначено, що виплата пенсії стягувачу з 29 листопада 2021 року в розмірі 19195,53 гривень, з 01 березня 2022 року в розмірі 19340 гривень, з 01 липня 2022 року в розмірі 20270,00 гривень, з 01 грудня 2022 року в розмірі 20930 гривень відповідає вимогам чинного законодавства та узгоджується з ухваленим рішенням суду у справі №120/7257/22.

Згодом, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бертман Р.П. від 06 березня 2023 року на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області накладено штраф у розмірі 5100 гривень у зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати судове рішення.

Іншою постановою старшого державного виконавця від 21 березня 2023 року на боржника накладено штраф у розмірі 10200 гривень у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду без поважних причин і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати таке рішення.

Не погоджуючись із винесеною постановою про накладення штрафу від 06 березня 2023 року, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оскаржило таку в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі №120/2659/23 визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бертман Руслани Павлівни про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженню за № 70595431 від 06 березня 2023 року.

Вважаючи постанову старшого державного виконавця від 21 березня 2023 року про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200 гривень протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на те, що постанова державного виконавця від 06 березня 2023 року скасована в судовому порядку і таке рішення набрало законної сили, тому наявні підстави для скасування і постанови державного виконавця від 21 березня 2023 року, адже скасування постанови від 06 березня 2023 року свідчить про відсутність факту повторного невиконання рішення боржником, що є обов`язковою передумовою для застосування ч.2 ст.75 Закону № 1404-VIII.

Водночас, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції застосував положення ч.1 ст.139 КАС України вважаючи, що в даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулося до суду за захистом власних прав та інтересів як юридична особа у зв`язку із винесенням головним державним виконавцем (посадовою особою суб`єкта владних повноважень) індивідуального рішення (акта).

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, однак вказує на допущення помилки при вирішенні питання про розподіл судових витрати, з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Особливості виконання рішень немайнового характеру визначено розділом VIII Закону №1404-VIII.

Згідно із ч.1 ст.63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Положеннями ч.2 ст.63 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч.1 ст.75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 Закону № 1404-VIII).

Отже, з системного аналізу вказаних норм слідує, що Законом № 1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин.

Відтак для застосування вказаної норми слід встановити факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. При цьому частиною 2 статті 75 Закону № 1404-VIII встановлено відповідальність саме за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин.

Водночас, судом першої інстанції вірно зауважено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року, ухваленого за результатами розгляду адміністративної справи № 120/2659/23, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця від 06 березня 2023 року, якою на боржника накладено штраф в розмірі 5100 гривень за невиконання рішення без поважних причин.

Оскільки вказане судове рішення не оскаржувалося до суду апеляційної інстанції, тому останнє набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на те, що постанова державного виконавця від 06 березня 2023 року скасована в судовому порядку і таке рішення набрало законної сили, то колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування і постанови державного виконавця від 21 березня 2023 року, оскільки скасування постанови від 06 березня 2023 року свідчить про відсутність факту повторного невиконання рішення боржником, що є обов`язковою передумовою для застосування ч.2 ст.75 Закону № 1404-VIII.

Що стосується доводів апеляційної скарги про допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права при вирішенні питання про розподіл судових витрат, то колегія суддів зважає на останнє.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз (ч.2 ст.139 КАС України).

Колегія суддів вважає помилковою позицію суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах позивач немає статусу суб`єкта владних повноважень, а вважаться учасником виконавчого провадження (юридичною особою), який звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав, оскільки оскаржуваний штраф винесено при виконанні рішення Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/7257/22, відповідно до якого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що доказів наявності судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача стосовно безпідставності стягнення з нього витрат на сплату судового збору, оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень, відсутні докази понесення витрат, які пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз і норми ст.139 КАС України не передбачають можливості стягнення судового збору у разі задоволення позову суб`єкта владних повноважень.

Відтак, при вирішенні питання про розподіл судових витрат судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що вказує на наявність підстав для скасування судового рішення в цій частині.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року скасувати в частині стягнення на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

В цій частині прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.