Справа № 380/17385/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/17385/23 пров. № А/857/14461/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

за участю представника відповідача Данилюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року про відмову у відкритті провадження, прийняту суддею Чаплик І.Д. у м. Львові, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у негайній виплаті заборгованості з виплати пенсії на виконання судового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2022 у справі № 380/11452/22 за період з 01.04.2019 по 31.01.2023 у сумі 324 645,58 грн; зобов`язання у місячний строк з моменту набрання рішення законної сили виплатити всю суму недоотриманої пенсії одним платежем сумою в 324 645,58 грн, з урахуванням індексації без обмеження максимального розміру пенсії.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 відмовлено у відкритті провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України.

Суд зазначив, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», що відповідає позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 у справі № 686/23317/13-а.

Звернення позивача з позовом про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови у виплаті заборгованості пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 по 31.01.2023 у сумі 324 645,58 грн, фактично спрямоване на виконання судового рішення в іншій справі № 380/11452/22, а тому може бути реалізоване в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вимоги про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2022 у справі № 200/10196/20-а.

Суд також врахував, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Суд врахував позицію, висловлену в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 у справі № 355/1648/15-а та дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що відповідач листом від 25.01.2023 № 1300-5308/11236 повідомив позивача про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2022 у справі №380/11452/22 виконано, а також, що заборгованість на виконання згаданого судового рішення за період з 01.04.2019 по 31.01.2023 становить 324645, 58 грн.

У липні 2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області з проханням виплатити заборгованість одним платежем з врахуванням індексації.

Однак, листом від 10.07.2023 № 1300-5505-8/99701 відповідач відмовився виплатити заборговану суму одним платежем на протязі одного місяця і повідомив про те, що виплата коштів нарахованих на виконання рішення суду, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України в черговості набрання ними законної сили.

Тому, у липні 2023 ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови у негайній виплаті заборгованості з виплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2023 у сумі 324645, 58 грн.

Львівський окружний адміністративний суд у своєму рішенні від 22 вересня

2022 у справі №380/11452/22 задовольнив позов частково і не зобов`язував ГУ ПФУ у Львівській області здійснити доплату донарахованої пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2023 у сумі 324645, 58 грн. з урахуванням індексації та раніше виплачених сум, тому висновок в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/17385/23 від 31 липня 2023 про те, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення є помилковим.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З обставин справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які склали підстави для прийняття оскаржуваного процесуального судового рішення.

Судом із матеріалів справи встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2022 у справі № 380/11452/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії щодо зменшення відсоткового розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 в оновленій довідці від 06.09.2021 №С/4898, складеній Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, при проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 01.04.2019. Зобов`язано провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, виходячи з розміру 90% грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 в оновленій довідці від 06.09.2021 №С/4898, складеній Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням проведених виплат. Визнано протиправними дії щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, при здійсненні її перерахунку із 01.04.2019. Зобов`язано здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її величини десятьма прожитковими мінімумами, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справ.

Тобто, постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України можливе виключно за сукупності таких:

набрали законної сили рішення або постанова суду, ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі;

спір у справі має бути з одним і тим же предметом;

спір у справі має бути заявлений з тих самих підстав.

Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає відмову у відкритті провадження у справі.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстави адміністративного позову фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, тобто факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 у справі № 809/487/18, від 13 липня 2020 у справі № 620/3960/19.

Апеляційний суд зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб для вирішення спору.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме із рішення у справі №380/11452/22 щодо вимог, які стосуються зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 пенсії позивача, з урахуванням індексації, суд зазначив про те, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку та виплаті будуть порушені. З огляду на наведене, враховуючи, що судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право, суд прийшов до висновку, що в цій частині позовних вимог належить відмовити.

Суддя першої інстанції не дав належної оцінки мотивувальній частині рішення у справі № 380/11452/22 та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів звертає увагу на ч.6 ст.172 КАС України, відповідно до якої суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Однак, судом першої інстанції не надано оцінки всім заявленим позовним вимогам ОСОБА_1 та не застосовано ч.6 ст.172 КАС України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі №380/17385/23 скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 17.11.2023.