Справа № 160/20719/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
16.08.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян №1 (сервісний центр), в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ведення ОСОБА_1 підприємницької діяльності періоди з 14.02.1995 року по 31.12.2003 року.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач звернулась до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком, при цьому рішенням відповідача-2 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж та до страхового стажу не зараховано періоди підприємницької діяльності з 14.02.1995 року по 31.12.2003 року, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України та систему оподаткування. Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач як фізична особа-підприємець сплачувала єдиний податок у порядку та розмірах визначених на той час законодавством, що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 . З огляду на вказане позивач просила задовольнити позовні вимоги.
21.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позов без руху через невідповідність вимогам ст. ст.160, 161 КАС України та встановлено строк для усунення недоліків, шляхом уточнення змісту позовних вимог, суб`єктного складу сторін у справі, вказати код ЄДРПОУ та вірну адресу відповідача.
На виконання вимог ухвали від 23.08.2023 року позивачем надано до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої позивач просить:
- зобов`язати Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян №1 (сервісний центр) зарахувати період підприємницької діяльності з 14.02.1995 року по 31.12.2023 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року №793 «Про внесення зміни до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»;
- перерахувати стаж, нарахувати пенсію за віком з 31.03.2023 року та сплатити нарахування.
21.09.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребувано у відповідача-1 копії матеріалів пенсійної справи позивача, залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
20.10.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що за документами пенсійної справи та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивачки становить 26 років 14 днів. До страхового стажу не зараховано період ведення підприємницької діяльності з 14.02.1995 по 31.12.2003, оскільки в базі даних реєстру застрахованих осіб відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України та систему оподаткування. Для зарахування до страхового стажу періодів з 14.02.1995 по 31.12.2003 позивачці було рекомендовано надати інформацію про систему оподаткування та документи про сплату страхових внесків (платіжні доручення, квитанції, установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності)). З огляду на вказане відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.08.2023 року №75, яке прийнято за принципом екстериторіальності, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком та в якому вказано, що вік заявниці 60 років, страховий стаж позивача складає 26 років 14 днів, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди підприємницької діяльності з 14.02.1995 року по 31.12.2003 року, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України та систему оподаткування. Для зарахування до страхового стажу періодів з 14.02.1995 року по 31.12.2003 року, необхідно надати інформацію про систему оподаткування та документи про сплату страхових внесків (платіжні доручення, квитанції установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності). Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного внеску, спеціальним торговим патентом, документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Позивач вважає вказане рішення протиправним та такими, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року, розділ ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», доповнено пунктом 3-1, відповідно до підпункту 1 якого для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону до страхового стажу включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Поряд із зазначеним, за положеннями статті 56 Закону №1788-XII в стаж роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Слід зазначити, що до 01 січня 2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон №1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 4 Порядку №637 (в редакції на час вирішення питання про призначення позивачу пенсії) періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абз. 4 пп. 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Системний аналіз наведених правових норм законодавства дає суду підстави для висновку про те, що до страхового стажу зараховується період здійснення особою підприємницької діяльності, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Такий висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 жовтня 2018 року у справі №643/20104/15-а.

Так, з спірного рішення вбачається, що до страхового стажу позивача не зараховано період з 14.02.1995 року по 31.12.2003 року, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України та систему оподаткування.

Так, позивачем на підтвердження здійснення підприємницької діяльності надано до суду: свідоцтво №62740670 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності, свідоцтво серії НОМЕР_2 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, лист Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про надання інформації №33093/04-36-24-12-13 від 09.05.2023 року.

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_3 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 , організація форма підприємець, місцезнаходження АДРЕСА_1 , видане Виконкомом Жовтневої районної ради народних депутатів, розп.07-рп від 14.02.1995 року.

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обов`язкових платежів НОМЕР_4 , місце проживання фізичної особи-підприємця АДРЕСА_2 , місце проведення державної реєстрації Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, дата проведення державної реєстрації номер запису про включення відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР 14.02.1995 року №2 035836.

При цьому, позивачем до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження сплати страхових внесків за періоди з 14.02.1995 року по 31.12.2003 року.

Також, позивачем не надано визначених законодавством торгового патенту, свідоцтва про сплату єдиного податку, довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування, патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку або довідки про сплату страхових внесків.

Позивачем не надано доказів про те, що будучи фізичною особою-підприємцем нею були сплачені страхові внески, а сам лише факт реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем без підтвердження сплати ним відповідних внесків не може бути достатньою підставою для зарахування позивачу до її страхового стажу даного періоду підприємницької діяльності.

Відомості з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи, є підтвердженням здійснення позивачем підприємницької діяльності, але ці документи не підтверджують факт сплати страхових внесків, облік яких ведеться пенсійним органом.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №33093/04-36-24-12-13 від 09.05.2023 року «Про надання інформації» зазначено, що відповідно до інформаційних систем ДПС України ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) перебуває на обліку у Соборній ДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з 15.02.1995 року, орган державної реєстрації Виконавчий комітет Дніпровської міської ради 14.02.1995 року, номер державної реєстрації - №145828. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.11.2019 року було внесено запис №3035836 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням. Підприємець зі статусом «припинено, але не знята з обліку» з 17.06.2022 року. Надати інформацію щодо поданої податкової звітності по ФОП ОСОБА_1 з 14.02.1995 року по 31.12.2009 року не має можливості. Інформація щодо поданої податкової звітності по ФОП ОСОБА_1 наявна для перегляду в інформаційно-комунікаційних систем ДПС України з 01.01.2010 року.

З вказаного листа вбачається про здійснення позивачем підприємницької діяльності та про відсутність інформації щодо поданої позивачем податкової звітності.

Вказаний лист та інформація зазначена в ньому не може бути прийнята судом в якості належного доказу в силу наступного.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2ст.73 КАС України)

Згідно ст. 76 КАС Українидостатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на визначений законодавством перелік документів на підтвердження сплати страхових внесків за період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування, надані позивачем документи не є належними і достатніми доказами.

Наданий позивачем лист податкового органу лише підтверджує факт здійснення позивачем підприємницької діяльності та про відсутність у податкового органу інформації щодо поданої позивачем податкової звітності за спірний період та не підтверджує сплату страхових внесків (єдиного внеску).

Аналогічні висновки викладені Верховним судом у постанові від 26.10.2018 у справі №643/20104/15-а, де суд констатував, що належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Колегія суддів погодилась з судами попередніх інстанцій щодо неврахування в якості доказів підтвердження сплати страхових внесків договорів оренди торгового місця за 1996 рік 1997 рік, торгових патентів з 2000 - 2004 роки та довідки ДПІ у Московському районі м. Харкова від 08 червня 2016 року, в якій зазначено що за період з 01 липня 1993 року по 31 грудня 2003 року заборгованість по податкам та обов`язковим платежам відсутня, копій квитанцій про сплату ПДВ, прибуткового податку, оскільки зазначені документі підтверджують факт здійснення позивачем підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування та відсутність заборгованості по податкам, проте не є належними доказами в підтвердження сплати страхових внесків, облік яких ведеться пенсійним органом.

Отже, факт перебування позивача на податковому обліку і реєстрація її, як фізичної особи-підприємця не є належними доказами саме сплати страхових внесків.

За вказаних обставин, суд погоджується з відповідачем -2, що у нього не було законних підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності за період з 14.02.1995 року по 31.12.2003 року.

Отже, враховуючи наведене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу оскаржуваного позивачем періоду здійснення підприємницької діяльності з 14.02.1995 року по 31.12.2003 року, а тому спірне рішення відповідача-2 є правомірним та таким, що прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди 10, код ЄДРПОУ - 21318350) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв