Справа № 160/12402/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, третя особа на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якій позивач просив:
1. Визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову ОСОБА_1 в врахуванні пільгового стажу за періоди роботи на СВО Склопластик для обчислення і нарахування пенсійних виплат.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до обрахування пільгового стажу за Списком №1 та подальшого обчислення і нарахування пенсійних виплат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступний період праці:
- з 11.07.1989 р. по 21.08.1989р.;
- з 16.10.1989 р. по 13.08.1990 р.;
- з 08.05.1991 р. по 01.08.1996 р.
3. Дані довідки про заробітну плату зарахувати з дня звернення до відповідача, а саме з 01.02.2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі.
Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
11.08.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на адресу суду надійшов відзив з додатками.
14.09.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на адресу суду надійшов відзив з додатками.
Після відкриття провадження ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, третя особа на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.
Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з моменту отримання даної ухвали, шляхом надання до суду:
- нову редакцію позовної заяви із зазначенням в тексті позовної заяви дати коли саме позивачу стало відомо про прийняття оскаржуваного рішення, в прохальній частині дати та номеру оскаржуваного рішення;
- копію нової редакції позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи.
Позовні вимоги ОСОБА_1 прийнято до розгляду в наступній редакції:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи у Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні Стеклопластик: з 11.07.1989 р. по 21.08.1989 р.; з 16.10.1989 р. по 13.08.1990 р.; з 08.05.1991р. по 01.08.1996р., призначити, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах із 04.01.2023.
Клопотання ОСОБА_1 про заміну неналежних відповідачів та залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача задоволено.
Замінено відповідача-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та відповідача-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на належного відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області.
Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.
Розгляд справи розпочато спочатку.
«………..До пільгового стажу зараховано період роботи в ВАТ Об`єднання Склопластик з 30.08.2000 по 10.04.2002 1 рік 5 місяців 2 дні та в ТОВ Акварс з 27.02.2004 по 01.09.2005 1 рік 6 місяців 3 дні (тривалість пільгового стажу визначено підприємствами, код підстави обліку спецстажу ЗПЗ013А1). Щодо пільгового стажу за періоди роботи на СВО Склопластик повідомлено, що 28.01.2022 до відділу обслуговування громадян № 9 м. Сєвєродонецька (далі сервісний центр № 9) було надано заяву та необхідні архівні документи для підтвердження стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за Списком № 1, відповідно до Постанови 18-1, оскільки ВАТ Об`єднання Склопластик (правонаступник СВО Склопластик) за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ліквідовано 05.11.2012. Рішення про підтвердження пільгового стажу (протокол від 18.02.2022 № 2) за результатом розгляду наданої заяви 18.02.2022 направлено до сервісного центру № 9 для визначення дати права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. З рішенням Ви особисто ознайомилися та отримали трудову книжку. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, Сєвєродонецька міська територіальна громада є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Документи Вашої справи залишилися в приміщенні сервісного центру № 9 в м. Сєвєродонеиьку, доступ до якого на теперішній час, на жаль. відсутній…….».
З урахуванням вищевикладених обставин, позивач звернувся за захистом своїх прав на отримання пенсії за віком на пільгових умовах до суду.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 року, якою зокрема замінено відповідача-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та відповідача-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на належного відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області була направлена та доставлена до електронного кабінету відповідача (Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області) 05.10.2023 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Копія уточненої позовної заяви була направлена та доставлена до електронного кабінету відповідача 27.09.2023 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до п. 37 підрозділу 2 розділу III Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

Відповідно до п. 17 підрозділу 1 розділу III Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зареєстроване в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи".

Станом на 20 листопада 2023 року (з урахуванням строку на поштове відправлення), від відповідача відзив на уточнену позовну заяву до суду не надходив.

При цьому, від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області до суду надходив відзив на первісну редакцію позовної заяви. Так, відповідач по суті спору зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 12.01.2023 №00, було розглянуто заяву ОСОБА_1 , яким було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Пенсії за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсійного забезпечення, що передбачає можливість призначення пенсії за віком до настання загальновстановленого пенсійного віку залежно від наявності особливих юридичних фактів. Пенсійний вік, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1) становить 50 років. На момент звернення позивачу виповнилося 52 роки. Страховий стаж позивача становить 34 роки 06 місяців 00 днів. Пільговий стаж роботи за Списком №1 02 роки 11 місяців 05 днів. Необхідний пільговий стаж на роботах із важкими і шкідливими умовами праці визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1) становить 10 років. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Отже, пільговий стаж зараховується за умови підтвердження документами відповідних умов праці. Право на призначення пенсії на пільгових умовах відсутнє.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить відповідна довідка від 14.04.2022 року №1232-.

ОСОБА_1 звернувся за місцем свого фактичного проживання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 04.01.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До заяви позивачем були додані: довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1232-, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, документи про місце проживання (реєстрації) особи №78625-2019, паспорт, трудова книжка НОМЕР_1 .

Зазначену заяву було опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України у Київській області та прийнято рішення № 00 про відмову у призначенні пенсії відповідно до частини 2 статі 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування відмови у призначені пенсії зокрема зазначено, що згідно із пунктом 1 частина 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №ф виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Чоловікам, які не мають стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених умовах, за наявності передбаченого страхового стажу за віком на пільгових умовах призначаються зі зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Вік заявника 52 роки. Страховий стаж особи становить 34 роки 06 місяців, в тому числі пільговий за Списком № 1 02 роки 11 місяців 5 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно наданих документів. Оскільки заявник не набув необхідного пільгового стажу позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач не погоджується з даним рішенням та вважає його протиправним, в зв`язку із чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Пунктом першим частини першої статті 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 ст. 24 Закону України № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, підставою для відмови в призначенні пенсії позивачу слугувало те, що відповідно наданих до заяви документів страховий стаж особи становить 34 роки 06 місяців, в тому числі пільговий за Списком № 1 02 роки 11 місяців 5 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно наданих документів. Оскільки заявник не набув необхідного пільгового стажу позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В свою чергу суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у встановленому порядку не доведено недостовірність відомостей зазначених в трудовій книжці позивача. В рішенні відповідачем не обґрунтовано зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 лише 02 років 11 міс. 5 днів.

Крім того, відповідачем не надано розрахунку форми РС-право, з якого можливо встановити які періоди роботи позивача згідно наданої трудової книжки були зараховані до пільгового стажу за Списком № 1 (02 років 11 міс. 5 днів).

При цьому, трудова книжка позивача містить відповідні записи про роботу позивача. Записи в трудовій книжці зроблені чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок.

Суд наголошує, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не взято до уваги, що не всі недоліки в трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, позивач не може нести відповідальності за правильність заповнення його трудової книжки.

Аналогічний висновок вказаний і в постановах Верховного Суду від 17.07.2018 у справі №220/989/17, від 19.12.2019 у справі №307/541/17.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 (провадження №К/9901/22172/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

З вищевикладених норм випливає, що відповідач, у разі незгоди з відомостями зазначеними в документах позивача, має право на реалізацію повноважень наданих йому частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, а саме: вимагати відповідні документи від підприємства, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо, проте таким правом суб`єкт владних повноважень не скористався.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку № 22-1.

З аналізу наведених норм убачається, що у зв`язку зі зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком або перерахунку пенсії пенсійний орган зобов`язаний перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи, якими документами це підтверджується.

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні/перерахунку пенсії пенсійний орган повідомляє про це заявника із зазначає причини відмови.

У свою чергу предметом доказування у даній справі є встановлення, зокрема, чи діяв відповідач обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Суд вважає, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений права, що стосується предмету позову через те, що відповідач не отримав (не витребовував) та не перевірив деякі підтверджуючі документи про пільгові умови роботи позивача, оскільки відповідачем не було вжито всіх передбачених законодавством заходів за для повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача.

Наведені обставини свідчать про неналежну перевірку наданих позивачем документів, не повний, не всебічний та об`єктивний розгляду заяви позивача, відсутність належних обґрунтувань рішення суб`єкта владних повноважень та передчасні висновки про відмову в призначенні пенсії.

Таким чином суд зазначає, що при виникненні у відповідача сумнівів щодо права позивача на отримання пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однак матеріали справи не містять доказів щодо здійснення відповідачем перевірки достовірності відомостей про позивача.

При вирішенні справи суд також виходить із того, що спірне рішення є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Натомість, оскаржуване рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, оскільки, як зазначалося вище, в рішенні відповідачем не обґрунтовано зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 лише 02 років 11 міс. 5 днів.

Крім того, відповідачем не надано розрахунку форми РС-право, з якого можливо встановити які періоди роботи позивача згідно наданої трудової книжки були зараховані до пільгового стажу за Списком № 1 (02 років 11 міс. 5 днів).

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 12.01.2023 № 00 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є протиправним, а висновки зроблені відповідачем без належного дослідження документів та без врахування норм права, що регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи у Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні Стеклопластик: з 11.07.1989 р. по 21.08.1989 р.; з 16.10.1989 р. по 13.08.1990 р.; з 08.05.1991р. по 01.08.1996р.

Так, підставою для відмови в призначенні пенсії позивача на пільгових умовах слугувала відсутність відповідного необхідного пільгового стажу роботи, про що вказано в рішенні від 12.01.2023 № 00, яке визнане судом протиправним та скасоване.

При цьому відповідачем у рішенні не обґрунтовано зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 лише 02 років 11 міс. 5 днів.

В рішенні не зазначено чи досліджувалися відповідачем періоди роботи ОСОБА_1 у Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні Стеклопластик: з 11.07.1989 р. по 21.08.1989 р.; з 16.10.1989 р. по 13.08.1990 р.; з 08.05.1991р. по 01.08.1996р., чи увійшли ці періоди у зараховані відповідачем 02 р. 11 міс. 5 дн. пільгового стажу за Списком № 1.

З огляду на те, що рішення про відмову в зарахуванні стажу позивача до пільгового є таким, що прийняте без належної оцінки підстав віднесення стажу до пільгового за списком №1, суд приходить до висновку, що підстави для зарахування стажу роботи позивача до пільгового в судовому порядку відсутні, адже такі вимоги є передчасними.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах із 04.01.2023.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Статтею 58 Закону №1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з абзацом 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Аналогічна правова позиція висловлена Третім апеляційний адміністративним судом у постановах від 13 жовтня 2021 року у справі №160/17081/20, від 12 листопада 2021 року у справі №160/2493/21.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача, суд дійшов висновку, що порушені права позивача слід відновити шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.01.2023 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем 2 по справі, як суб`єктом владних повноважень рішення якого оскаржується, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності прийнятого рішення та не спростовано доводи позивача в цій частині.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (, 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10), третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26), третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 12.01.2023 № 00 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.01.2023 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2023 року.

Суддя О.М. Неклеса