Справа № 260/7668/23
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2023 рокум. Ужгород№ 260/7668/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить: 1) Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у розмірі 2000 гри. згідно Постанови Кабінету Міністрів №713 від 14.07.2021 року з 01.07.2021 року та індексації, обчисленої в розмірі 1500 грн. згідно коефіцієнту збільшення пенсії у розмірі 1,197 установленого Постановою КМУ №168 від 24.02.2023 року та обмеження пенсії її максимальним розміром; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплачувати - ОСОБА_1 щомісячну грошову допомоги у розмірі 2000 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів №713 від 14.07.2021 року з 01.07.2021 року та індексації, обчисленої в розмірі 1500 грн. згідно коефіцієнту збільшення пенсії у розмірі 1,197 установленого Постановою КМУ №168 від 24.02.2023 року без обмеження максимальним розміром відповідно до Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі 260/505/23.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. На виконання рішень судів відповідачем були проведені перерахунки пенсії позивача з урахуванням індексації та щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713, без обмеження максимальним розміром. Однак, сума пенсії відповідачем була повторно обмежена максимальним розміром. Такі дії відповідача вважає протиправними та такими, що суперечать рішенню Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а також порушують його права на соціальний захист і пенсійне забезпечення.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що після виконання рішень Закарпатського окружного адміністративного суду, пенсія позивачу виплачується з дотриманням вимог ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вважає, що законодавцем передбачена можливість зменшення розміру пенсії після проведеного перерахунку внаслідок змін у законодавстві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

З відомостей з КП "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року в адміністративній справі № 260/505/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області: 1) Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиплати з 01.03.2022 року ОСОБА_1 індексації, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року, обмеживши розмір нарахованої пенсії максимальним; 2) Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з врахуванням коефіцієнта збільшення пенсії 1,14, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року, без обмеження максимальним розміром пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність (з урахуванням раніше проведених виплат).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року в адміністративній справі № 260/2056/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області: 1) Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні виплати щомісячної грошової допомоги у розмірі 2000 грн. згідно ПКМУ № 713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб"; 2) Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області відновити та нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у розмірі 2000 грн. згідно ПКМУ № 713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з 01 липня 2021 року з врахуванням проведених виплат.

На виконання вищевказаних рішень Закарпатського окружного адміністративного суду, відповідачем були здійсненні перерахунки пенсії позивача.

Згідно протоколу перерахунку пенсії від 01 серпня 2023 року, розмір нарахованої позивачу пенсії з урахуванням індексацій за 2022, 2023 рік, щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України № 713, інших доплат та підвищень, склав 27126,90 грн., проте до виплати визначено суму пенсії у розмірі 23626,90 грн. (з урахуванням максимального розміру).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюється нормами Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі Закон).

Спірні правовідносини виникли з приводу обмеження пенсії позивача максимальним розміром 23626,90 грн.

Оцінюючи такі дії відповідача, суд враховує наступне.

З 01 січня 2008 року ст. 43 Закону доповнено положенням, яким пенсії військовослужбовців обмежено максимальним розміром.

Так, згідно ч. 7 ст. 43 (в редакції Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VI від 08 липня 2011 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року положення ч. 7 ст. 43 Закону, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року ст. 43 Закону не містить положень щодо обмеження максимального розміру пенсій військовослужбовців.

Конституційний Суд України в п. 7 рішення № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року вже висловив правову позицію, згідно з якою зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічної редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України повинні відповідати їй.

Отже, застосування положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668 від 08.07.2011 по відношенню до військовослужбовців фактично суперечить висновкам Рішення №7-рп/2016, яким встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Питання протиправності обмеження розміру пенсії позивача будь-яким максимальним розміром вже вирішувалося в судовому порядку. Так, зокрема, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/505/23 від 03 квітня 2023 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиплати з 01.03.2022 року ОСОБА_1 індексації, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року, обмеживши розмір нарахованої пенсії максимальним та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з врахуванням коефіцієнта збільшення пенсії 1,14, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року, без обмеження максимальним розміром пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність (з урахуванням раніше проведених виплат).

Як вже встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, розмір перерахованої пенсії позивача з врахуванням індексацій за 2022, 2023 рік, щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. та інших доплат та підвищень, склав 27126,90 грн.

Разом з тим, ГУ ПФУ в Закарпатській області обмежив суму, що підлягає виплаті, 23626,90 грн.

З цього приводу суд зазначає, що законодавчими нормами (чинними станом на день виникнення спірних правовідносин) не було передбачено можливість обмеження пенсій військовослужбовців 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, або будь-якими іншими максимальними розмірами.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, та відсутність правових підстав для застосування до спірних відносин положень Закону № 3668-VI, суд дійшов висновку про протиправність дій ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

При цьому, оскільки пенсію позивачу обмежено максимальним розміром з 01 червня 2023 року, то слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу саме з 01 червня 2023 року, з урахуванням індексації та щомісячної доплати без обмеження максимальним розміром. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Хустським РВ УМВС України в Закарпатській області 02.06.1995) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиплати з 01 червня 2023 року ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та індексації пенсії, згідно коефіцієнту збільшення пенсії у розмірі 1,197 встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з огляду на обмеження пенсії максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати та виплатити з 01 червня 2023 року ОСОБА_1 нараховану щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та індексацію пенсії, згідно коефіцієнту збільшення пенсії у розмірі 1,197 встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження пенсії максимальним розміром.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Хустським РВ УМВС України в Закарпатській області 02.06.1995) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) судові витрати у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька