Справа № 275/1114/23
Суддя: Лівочка Л. І.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/1114/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Степанчук С.А.,

розглянувши адміністративну справу №275/1114/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування.

Позовні вимоги мотивував тим, що 28 серпня 2023 року на його адресу надійшла копія постанови від 19 серпня 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена поліцейським з РПП СПД №1 ВП № 2 ЖРУП ії Поліщук М.В. про накладення на нього адмністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до змісту копії постанови адміністративне стягнення у вигляді штрафу було накладено на нього за те, що 19.08.2023 року о 01 год.12 хв. в с. Осівці по вул. Центральній ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не ввімкнув відповідний показник повороту та здійснив зупинку ближче 30 м. до стаціонарно облаштованої зупинки громадського транспорту, чим порушив п. 9.2; 15.9 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ознайомившись з отриманою копією постанови, позивач заперечує, що 19.08.2023 року о 01 годині 12 хвилин в с. Осівці на вулиці Центральній ним були порушені будь-які Правила дорожнього руху.

19.08.2023 року ОСОБА_1 в селі Осівці по вул. Центральній був зупинений працівниками поліції, однак на місці зупинки будь-яких процесуальних документів поліцейськими не складалося. Це підтверджено тим, що на його адресу надійшла копія постанови і в п.9 зазначеної постанови відсутній його підпис.

Склавши постанову, невідомо коли та в якому місці, про накладення на позивача адміністративного стягнення, без будь-яких доказів та правових підстав, за порушення якого він не вчиняв, співробітник поліції фактично позбавив його права на доведення своєї невинуватості.

Позивач просив визнати постанову серії БАД № 806033 від 19 серпня 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесеної поліцейським з РІПІ СП Д №1 ВП № 2 ЖРУП Поліщук М.В. протиправною та скасувати її, стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.

27 вересня 2023 року відповідачем подано відзив на позов, в якому позов не визнав та вказав, що позивачем на обгрунтування позову доказів не надано. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 19.08.2023 року о 01 год.32 хв. в с. Осівці по вул. Центральній, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не ввімкнув відповідний показник повороту та здійснив зупинку ближче 30 м. до стаціонарно облаштованої зупинки громадського транспорту, чим порушив п. 9.2; 15.9 ПДР України

У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, інспектором з РПП СПД №1 ВП №2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Поліщук М.В., винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1,2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Водій при керуванні автомобілем (т/з) зобов`язаний в першу чергу дотримуватися вимог ПДР

України.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №806033 від 19.08.2023 року винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху України, цей факт підтверджується матеріалами справи та відеодоказами.

Вказані відеозаписи здійснені на підставі ч.1 ст.40 ЗУ "Про Національну поліцію" з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст.251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відеозапис.

При перегляді відеозапису з портативної камери поліцейського зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився підписувати постанову, але його було попереджено про її винесення працівниками поліції.

Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивачу роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках.

Твердження позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано.

Витрати на правову допомогу у даній справі, викладені у позовній заяві, є безпідставними та необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідач просив в задоволенні позову відмовити та розгляд справи проводити без участі його представника.

Позивач ОСОБА_1 та його представник- адвокат Штундюк О.А. до суду не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до наступного .

19 серпня 2023 року поліцейською Поліщук М.В. винесено постанову серії БАД №806033 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Протокол про адміністративне правопорушення не оформлювався, згідно графи 7 до постанови додано відеозапис.

Як слідує з оскаржуваної постанови ОСОБА_1 19.08.2023 року о 01 год.32 хв. в селі Осівці по вул. Центральній, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не ввімкнув відповідний показчик повороту та здійснив зупинку ближче 30 м. до стаціонарно облаштованої зупинки громадського транспорту, чим порушив п. 9.2; 15.9 ПДР України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом даного спору є правомірність дій суб"єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обгрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушеня правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.9.2 "б" Правил дорожнього руху України - водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідно до напрямку : б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. 15.9 "е" Правил дорожнього руху України - зупинка забороняється: е) ближче 30 м. посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспорних засобів, а коли їх немає - ближче 30м. від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ст. 14 Закону України " Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов"язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також не створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України " Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України " Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1 та 2 статті 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи пре адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, наявність якої доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватися принципом " поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі "Кобець проти України".

Доказування має випливати з сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів і показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, в адміністративному процесі, як виняток з загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дії чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень, встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб"єкта владних повноважень обов"язок, аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, що свідчать про його правомірні дії.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Судом встановлено, що вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення, зафіксовано лише в оскаржуваній постанові та не підтверджується жодними іншими належними доказами.

Зважаючи на те, що будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення визначеного у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , до постанови та відзиву не додано, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення не може бути, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, так як постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, то в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Для підтвердження порушення, вказаного у оскаржуваній постанові, відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, фото чи відеозапис події на якому чітко вбачався би факт правопорушення чи пояснення очевидців даного правопорушення.

З наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається факт порушення позивачем п.9.2"б" та п. 15.9 "е" Правил дорожнього руху України.

З відеозапису вбачається, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням позивача і повідомили, що причиною зукпинки стало те, що в автомобілі не працює задня права фара в режимі ближнього світла.

Проте, будь- яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, всупереч вимог ст.ст.77,78 КАС України відповідачем не надано.

За таких обставин постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАД

№806033 від 19 серпня 2023 року, винесена поліцейською Поліщук М.В.., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст.122 КУпАП, підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 та п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) (п. 2) або закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3).

За таких обставин, постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78,139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії БАД №806033 від 19 серпня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським з РПП СПД №1 відділу поліції №2 ЖРУП Поліщук М.В. - визнати незаконною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.ч.1,2 ст.121 КУпАП - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536, 80 гривень .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Сьомого апеляційного адмінстративного суду протягом десяти днів з дня складання повного рішення, яке складено 13.11.2023 року.

Суддя Л.І Лівочка