Справа № 340/3633/22
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/3633/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Кіровоградській області Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43995486; адреса: вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006)

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення.

ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (відокремленого підрозділу) від 19.11.2021 року №5, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію за виявлені порушення п. 12 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в сумі 140150,26грн.

Принагідно позивач просить суд встановити контроль за виконанням судового рішення.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що штрафна санкція застосована до нього за торгівлю необлікованим скрапленим газом. Воднораз, такі висновки податкового органу є безпідставними, адже грунтуються лише на тому що позивачем не ведуться звіти за формою 14-ГС. Натомість ФОП ОСОБА_1 наполягає, що ведення такого звіту не є обовязковим, а наявні у нього акцизні накладні №2594 та №842 та інші первинні документи, які підтверджують облік скрапленого газу на базисі поставки, є доказами того, що торгівля необлікованим скрапленим газом на належній позивачеві АГЗС не ведеться.

Відповідач позовних вимог не визнав. У поданому відзиві на позовну заяву вказав, що В ході перевірки ФОП ОСОБА_2 перевіряючими були зняті фактичні залишки пального (складена відповідна інформаційна довідка), за результатами якої виявлена розбіжність між фактичними залишками та обліковими даними позивача. Згідно показників рівнеміра встановленого на ємності залишки ПММ (скрапленого газу) на момент перевірки склали 3 977 літрів. Будь-яких документів, що підтверджують облік ПММ на АГЗП в ході перевірки не надавалися. Не надано змінні звіти, журнал оперативного обліку скрапленого газу. В реєстраторі розрахункових операцій (РРО) дані про надходження скрапленого газу, залишки на початок та кінець зміни не відображаються. Таким чином в ході перевірки було виявлено торгівлю необлікованим за місцем реалізації товаром (скрапленим газом) у кількості (з врахуванням похибки 1,5 %) 3 917 л. на загальну суму реалізації 70 075,13 грн. (на момент перевірки роздрібна ціна скрапленого газу становила 17,89 грн./л.). Натомість в ході перевірки ФОП ОСОБА_1 з приводу зазначених в акті перевірки порушень надав пояснення, в якому зазначив, що змінні звіти за формою 14-ГС, журнал оперативного обліку скрапленого газу відповідно до вимог Інструкція №332 не ведуться. За таких умов відповідач наголошує на законності та обгрунтованості застосованої до позивача санкції.

У поданій відповіді на відзив позивач доводи відповідача заперечив та підтримав раніше заявлені позовні вимоги.

Ухвалою судді від року відкрите провадження у справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 зареєстрованй як фізична особа-підприємець 18 лютого 2016 року.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля пальним (47.30).

За адресою АДРЕСА_2 , позивачем зареєстрований акцизний склад №1009810. На АГЗП здійснюється роздрібний продаж пального (газ скраплений). Відповідно до довідки про розпорядника акцизного складу пального ФОП ОСОБА_1 використовує резервуар для скрапленого газу об`ємом 10,56 м , який обладнаний рівнеміром. Крім того на акцизному складі встановлено витратомір на місці відпуску пального наливом.

На підставі наказу на проведення фактичної перевірки від 23.10.2021 року №1261-п та направлень на перевірку від 23.10.2021 року №№1894, 1895, 1896 посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 , а саме господарської одиниці - АГЗП, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якої складено акт перевірки від 27.10.2021 №3822/11/11/РРО/ НОМЕР_1 .

У ході перевірки посадові особи відповідача встановили, що ФОП ОСОБА_1 здійснює торгівлю необлікованим за місцем реалізації товаром (скрапленим газом) у кількості (з врахуванням похибки 1,5 %) 3 917 л. на загальну суму реалізації 70 075,13 грн. (на момент перевірки роздрібна ціна скрапленого газу становила 17,89 грн./л.).

За таких умов контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР) в частині недотримання вимог встановленого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Наведені висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що станом дату проведення перевірки у позивача відсутні змінні звіти за формою № 14-ГС, в яких ведеться кількісний облік руху скрапленого газу на ГАЗС.

Викладені обставини передували зверненню позивача до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно зі статтею 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Верховний Суд у постанові від 04. Вересня 2020 року у справі №2а-12445/11/2670 зазначив, що фінансова санкція, встановлена статтею 20 Закону №265/95-ВР, може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа реалізує товари, які не обліковані у встановленому порядку, тобто не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку, визначеного Положенням (стандартом) 9.

Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності визначені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку «Запаси», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України від 16.07.1999 №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 996-ХIV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Відповідно до приписів статті 8 Закону № 996-ХIV бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

За вимогами статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Отже, до документів, що є підставою для оприбуткування (обліку) товару, в тому числі за місцем їх реалізації, належать первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

При цьому, сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону № 265/95-ВР.

Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №825/10/17, від 30.01.2018 у справі № 810/1148/17, від 07.08.2018 у справі №825/10/17.

При цьому в акті фактичної перевірки від 27.10.2021 №3822/11/11/РРО/ НОМЕР_1 не встановлено жодних порушень позивачем вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» та/або Стандартів бухгалтерського обліку товарів.

Єдиний порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту і використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності визначено Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводних скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002. №332, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.04.2003 за № 331/7652 (далі- Інструкція № 332).

Згідно із підпунктом 5.2.2 Інструкції №332, приймання СВГ (скраплений вуглеводневий газ), що надійшов автомобільним транспортом від постачальників, проводиться вантажоодержувачем на підставі видаткових та товаротранспортних накладних (типова форма №1-ТН, затверджена наказом Міністерства транспорту та Міністерства статистики України від 29.12.1995 №488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля»). Видаткова та товаротранспортна накладні є підставою для оприбуткування СВГ за складським та бухгалтерським обліком підприємства.

Пунктом 9 вказаної Інструкції №332 визначено порядок приймання-здавання зміни та складання змінного звіту на АГЗС (АГЗП).

Так, відповідач наголошує, що на АГЗС (АГЗП) проводиться оперативний контроль за кількістю скрапленого вуглеводного газу (СВГ), результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманого і відпущеного СВГ. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою №14-ГС.

Під час приймання-здавання зміни касири і оператори АГЗС (АГЗП) спільно:

- визначають залишки СВГ на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни, надходження СВГ за зміну, які підтверджені відповідними документами, та кількості відпущеного газу за зміну за сумарними показниками лічильників усіх газозаправних колонок;

- вимірюють рівні наповнення скрапленим газом резервуарів АГЗС (АГЗП) і за результатами проведених вимірювань визначають об`єм СВГ;

- роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виторгу за зміну;

- передають по зміні залишок грошових коштів.

Після закінчення кожної зміни касиром і оператором складається змінний звіт за формою № 14-ГС в двох примірниках, з яких один - з додатком до нього первинних документів на приймання і відпуск СВГ передається в бухгалтерію підприємства, а другий - залишається на АГЗС (АГЗП) .

Пунктом 11 Інструкції визначено, що бухгалтерський облік руху СВГ здійснюється на підставі Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246 та зареєстрованого Міністерством юстиції 02.11.1999 за № 751/4044.

Отже, нормою пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР зобов`язано суб`єктів господарювання вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, в порядку, встановленому законодавством, а Інструкцією № 332, в свою чергу, встановлено спосіб та порядок здійснення обліку скрапленого газу, який залишається після його реалізації, шляхом позмінного складання касиром (оператором) змінних звітів за формою № 14-ГС зокрема.

Разом з тим, звіт АЗС за формою №14-ГС не є первинним документом у розумінні Закону №265/95-ВР та у силу положень Інструкції №332 не може бути самостійно використаний для визначення об`єму СВГ та бути підставою для обліку товарних запасів підприємств, або підтверджувати наявність не облікованого товару за місцем реалізації, оскільки вказаний документ відображає виключно здійснений оперативний контроль за кількісним рухом СВГ, результати якого, поряд з первинними бухгалтерськими документами, сумарними показниками лічильників усіх газозаправних колонок, фіскальними звітними чеками використовуються для ведення обліку товарних запасів (бухгалтерського та складського).

У ході перевірки співробітниками відповідача була встановлена наявність на АГЗС позивача залишків скрапленого газу в обсязі 3 917 л. (з врахуванням похибки 1,5 %) на загальну суму реалізації 70 075,13 грн. (на момент перевірки роздрібна ціна скрапленого газу становила 17,89 грн./л). При цьому податківцями проаналізовано Х-звіт позивача станом на час проведення перевірки у приміщенні АГЗС. За наданим Х-звітом податковим органом так само була встановлена наявність на АГЗС залишків скрапленого газу.

З наведеного слідує, що позивачем на час проведення перевірки належним чином вівся облік товарних запасів, що зафіксовано у реєстраторі розрахункових операцій позивача. Отже, відповідачем не доведений факт реалізації позивачем, не облікованих у встановленому законодавством порядку товару.

Відсутність чи недоліки в оформленні передбачених Інструкцією документів (журналів обліку, змінних звітів) не може бути єдиною підставою для висновку про порушення порядку ведення обліку палива за місцем його продажу та застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 17.05.2023 у справі № 640/20727/21, від 31.08.2023 у справі № 820/1435/17.

Таким чином, занесення даних щодо фінансово-господарських операцій, що відповідає змісту (формі) змінного звіту за формою № 14-ГС, не спростовує факту ведення обліку товару в порядку передбаченому Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та не може розцінюватися як реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Слід взяти до уваги, що єдиним можливим способом перевірки наявності необлікованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АГЗС та даних РРО із фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС, та кількістю реалізованих нафтопродуктів. Якщо різниця показників є меншою, ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які необліковані у встановленому порядку. Для визначення факту реалізації необлікованого товару, за умови встановлення якого до суб`єкта господарювання можливе застосування зазначеної вище фінансової санкції, контролюючий орган має встановити розбіжність між даними обліку позивача та фактичними залишками товару на АЗС.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом від 31.05.2019 у справі №809/1253/16, від 21.05.2020 у справі №809/597/16, від 16.07.2020 у справі №300/936/19, від 13.08.2021 у справі № 809/1161/17.

Суд зауважує, що під час фактичної перевірки АЗС, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , контролюючим органом не вживалися заходи для виявлення розбіжності між зазначеними вище даними та фактичними залишками товару на АЗС в означений спосіб.

Таким чином, висновок про порушення з боку позивача пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, на підставі якого до позивача застосовано фінансову санкцію, не підтверджений документально за результатами проведеної перевірки.

Зазначеним також підтверджується відсутність факту реалізації товарів, які необліковані у встановленому порядку, та відповідно, підтверджує ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації в установленому порядку.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР є безпідставним та необґрунтованим, через що підлягає скасуванню.

Стосовно клопотання позивача про зобов?язаня відповідача подати звіт про виконання рішення суду, суд зазначає, що це судове рішення не містить зобов?язальної частини та не спонукає відповідача до вчинення дій, пов?язаних із його виконанням. У спірних правовідносинах права позивача захищені самим лише фактом скасування податкового повідомлення-рішення. За наведених обставин вимога про подання відповідачем звіту про виконання рішення суду є безпідставною.

Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 1401,50 грн) належить розподілити відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши їх позивачеві з бюджетних асигнувань відповідача. Докази понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем наразі не подані.

Керуючись статтями 73, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486; адреса: вул. В. Перспективна, 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №5 від 19.11.2021 року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію за виявлені порушення п. 12 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в сумі 140150,26грн.

Стягнути на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1401,50 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд (а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК