Справа № 120/13657/23
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/13657/23

Головуючий у 1-й інстанції: Слободонюк М.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

14 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Кравчука М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально- виконавчої служби України» у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

05.09.2023 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , який поданий та підписаний його представником адвокатом Кравчуком Михайлом Олександровичем, до Філії Державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Вінницькій області, в якій просив суд визнати протиправними дії відповідача, що полягають у складення актів від 22.03.2022 та від 15.07.2022 про категоричну відмову засудженого ОСОБА_1 від профілактичного огляду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у відкритті провадження відмовлено на підставі положень п.1 ч.1 ст. 170КАС України.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Положенням пункту 1 частини першої статті 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до положень пунктів 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг. Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1, 2 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Окрім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Таким чином, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак, не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим. Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер), що є визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції.

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Так, згідно з матеріалами справи позивач ОСОБА_1 є засудженим до довічного позбавлення волі та відбуває покарання ДУ "Вінницька установа виконання покарань №1".

Разом з тим, статтею 8 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що засуджені мають, зокрема, право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом. Охорона здоров`я забезпечується системою медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних заходів, а також поєднанням безоплатних і платних форм медичної допомоги. Засудженому гарантується право на вільний вибір і допуск лікаря для отримання медичної допомоги, у тому числі за власні кошти.

Відповідно до частини 4 статті 116 Кримінально-виконавчого кодексу України порядок надання особам, які позбавлені волі, медичної допомоги, організації і проведення санітарного нагляду, використання лікувально-профілактичних і санітарно-профілактичних установ охорони здоров`я і залучення з цією метою їхнього медичного персоналу визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

На виконання зазначеної норми спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року №1348/5/572 затверджено Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, пунктом 2 розділу І якого визначено, що заклади охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України - Державна установа "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" та її відокремлені структурні підрозділи, до складу яких входять спеціалізована туберкульозна лікарня, спеціалізована дерматовенерологічна лікарня, спеціалізована психіатрична лікарня, багатопрофільні лікарні, багатопрофільна лікарня для засуджених, які потребують постійного медичного нагляду та реабілітації, амбулаторно-поліклінічні заклади (амбулаторія, амбулаторно-профілактичні відділення, медична частина, фельдшерський пункт), аптечні заклади.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, Державна установа "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" та її відокремлені підрозділи, філії належить до закладів охорони здоров`я, що діють в системі Державної кримінально-виконавчої служби України.

Наказом Міністерства юстиції України від 04.04.2022 № 1311/5 затверджено в новій редакції Положення про Державну установу "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України", відповідно до якого Державна установа "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" є бюджетним неприбутковим закладом охорони здоров`я, що проводить господарську діяльність з медичної практики та створений для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України із надання якісних медичних послуг засудженим та особам, узятим під варту, та військовополоненим, медичного забезпечення персоналу ДКВС України, державного санітарно-епідеміологічного нагляду в місцях провадження господарської діяльності Державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" та на їх територіях.

Оцінюючи вищенаведені положення законодавства у взаємозв`язку з характером спірних правовідносин та їх суб`єктним складом, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені у цій справі позовні вимоги фактично пов`язані із захистом особистих немайнових прав позивача (зокрема, права на охорону здоров`я) як засудженого до довічного позбавлення волі, що унеможливлює захист таких в порядку адміністративного судочинства.

Позивач у справі є особою, яка має особливий статус, пов`язаний із засудженням його до довічного позбавлення волі. В даному випадку варто врахувати, що реалізація права позивача на профілактичний медичний огляд залежить від волевиявлення та рішення відповідача, який є закладом охорони здоров`я, що діє в системі Державної кримінально-виконавчої служби України.

Так, відповідно до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 р. за № 990/25767), з метою виявлення та запобігання поширенню інфекційних, паразитарних захворювань, виявлення загальносоматичних та психічних захворювань серед засуджених в УВП один раз на рік проводиться профілактичний медичний огляд.

Профілактичний медичний огляд засуджених здійснюється згідно з графіком проведення профілактичних медичних оглядів, який затверджується завідувачем медичної частини (фельдшерського пункту) та погоджується з адміністрацією УВП.

Отже, особа, яка відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, обмежена у праві на власний розсуд визначати дату та час проведення профілактичного медичного огляду, який їй гарантовано в межах наданого права на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я.

Таким чином, проходження ОСОБА_1 профілактичного медичного огляду відбувається відповідно до вимог положень спеціального нормативно-правового акту та за участі спеціально створених державних медичних установ, що діють в системі Державної кримінально-виконавчої служби України.

Таким чином, хоча предметом спору є правовідносини, які пов`язані із захистом особистого немайнового права позивача на належне медичне забезпечення, однак в даному випадку варто врахувати, що реалізація цього особистого немайнового права залежить від волевиявлення посадових осіб державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» та установи виконання покарання, які виконують управлінські функції щодо забезпечення реалізації прав засуджених на охорону здоров`я.

Крім того, суд враховує, що заклад охорони здоров`я, який визначений позивачем як відповідач у справі, входить до системи Державної кримінально-виконавчої служби України.

Водночас, якщо суд вважає, що філія державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально- виконавчої служби України» у Вінницькій області не є належним відповідачем у справі, то відповідно до ст. 48 КАС України суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача має право замінити первісного відповідача належним відповідачем.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 170 КАС України, оскільки спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, є помилковим та ґрунтується на неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи.

Згідно зі ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду 1-ї інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально- виконавчої служби України» у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 листопада 2023 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.