Справа № 580/10212/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року справа № 580/10212/23

20 годин 45 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання В.С.Проценко розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами статті 287 КАС України адміністративну справу № 580/10212/23

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) [позивач особисто в режимі відеоконференції]

до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (проспект Хіміків 50, м. Черкаси, 18001, ), Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, пров. Музейний 2-Д, м. Київ, 01001) [представник відповідачів Вельган О.В. згідно з випискою з ЄДР], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Черкаський апеляційний суд (вулиця Верхня Горова 29, м. Черкаси, 18001, ) [представник не прибув/просили розглядати справу без їх участі]

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА

31.10.2023 вх.№ 47060/23 ОСОБА_1 звернувся до суду (документ сформований в підсистемі «Електронний суд» 30.10.2023) з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (з урахуванням заяви від 15.11.2023 вх. № 50216/23 (документ сформований в підсистемі «Електронний суд» 15.11.2023), просив:

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. щодо вжиття передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення у ВП №72154587;

- зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. або іншу особу до повноважень якої належить питання, провести повторну перевірку виконання рішення суду боржником та вирішити питання про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі у ВП№72154587.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що під час виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 у порушення ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) державний виконавець не здійснив виконавчі дії на виконання судового рішення: не перевірив виконання рішення суду та не застосував штраф у подвійному розмірі, чим допустив протиправну бездіяльність.

Ухвалою від 06.11.2023 відкрите провадження у справі, судове засідання призначене на 09.11.2023, 15.11.2023 - від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог (документ сформований в підсистемі «Електронний суд» 15.11.2023 вх.№50414/23), просить:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. щодо несвоєчасного звернення до виконання постанови державного виконавця від 03 липня 2023 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 326.12 грн, постанови державного виконавця від 3 липня 2023 про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 26800 грн і постанови державного виконавця від 19 липня 2023 про накладення на боржника штрафу у сумі 5100 грн;

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. щодо не проведення повторної перевірки виконання рішення суду боржником та не накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі у ВП №72154587;

- зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. або іншу особу до повноважень якої належить проведення повторної перевірки виконання рішення суду Черкаським апеляційним судом (боржником ) та накладення штрафу у подвійному розмірі у ВП №72154587 на боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову, має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.

Представник відповідачів просила суд зупинити провадження у справі до перегляду Верховним Судом адміністративної справи №580/2450/22 та до вирішення Черкаським окружним адміністративним судом заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №580/2450/22. Суд з урахуванням доводів сторін відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження як необґрунтованого, позаяк касаційний перегляд адміністративної справи №580/2450/22 щодо способу захисту порушеного права за відмови у зупиненні виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі №580/2450/22 (ЄДРСР 113211517) не впливає на здійснення державним виконавцем повторної перевірки виконання рішення суду Черкаським апеляційним судом у справі №580/2450/22.

За правовою позицією суду касаційної інстанції, викладеною у постановах від 24.06.2008 у справі № 2/164-35/246 та від 30.03.2016 у справі № 814/3015/14 судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд під час визначення його прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

15.11.2023 суд дійшов висновку, що судове рішення у даній справі може вплинути на інтереси та обов`язки Черкаського апеляційного суду (), тому з урахуванням думки сторін визнав за доцільне залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Черкаський апеляційний суд ().

Підготовче засідання протокольною ухвалою суд закрив 16.11.2023 і з урахуванням повідомлення учасників розглянув справу по суті.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що відповідачем порушено ст.63, 75 Закону № 1404 під час забезпечення примусового виконання виконавчого листа від 22.06.2023 №580/2450/22 у зв`язку із відкритим виконавчим провадженням № 72154587 без належної (неповної/часткової) перевірки стану виконання судового рішення боржником в установлені строки за встановленої відповідальності за перше і повторне невиконання рішення у вигляді штрафу. Державним виконавцем не здійснені виконавчі дії скеровані на забезпечення виконання судового рішення: не перевірено факт виконання та не застосований штраф у подвійному розмірі. Позивач вважає, що особа, на користь якої ухвалене рішення суду, не повинна ініціювати виконавчі процедури. Відповідно до висновків Верховного Суду у справі №501/1397/17 ЄДРСР 88628016 належним відповідачем є Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) та структурний підрозділ. У контексті аналізу виконавчих дій позивач зазначає, що лист скерований начальником Відділу до боржника не відповідає листу доданого до відзиву, позаяк немає доказів способу направлення та реквізитів документів. Про очевидну неправомірну бездіяльність відповідача свідчить направлення постанови про застосування штрафу лише після отримання запиту. Боржник звертався до виконавця листами від 18.07.2023, 04.09.2023 з обґрунтуванням про відсутність коштів без доказів підтвердження та з проханням про звернення до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення суду, що суперечить висновкам ВПВС у справі №910/23967/16 та не підтверджує факт ефективного виконання судового рішення за бюджетною програмою 0501150. Факт виконання боржником постанови підтверджує безпідставне невиконання судового рішення. ВП №72154587 триває. Позивач наголошує: який би із органів (чи ДВС чи казначейська служба), визначених законом, не виконували рішення суду, вони діють від імені держави і на виконання зобов`язань держави. Позивач повідомляє, що боржник за період перебування на виконанні рішення суду виплачує суддівську винагороду, проте не стягувачу, однак такі обставини не перевірив і не спростував державний виконавець.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ та ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Відповідачі позов не визнали (представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог).

09.11.2023 вх.49236/23 Відділ надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що у ВП №72154587 з виконання виконавчого листа від 22.06.2023 №580/2450/22 про зобов`язання Черкаського апеляційного суду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01.01.2021 до 31.12.2021 відповідно до вимог ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів. Державний виконавець вживав передбачені законом заходи для забезпечення виконання судового рішення та скерував заяву до суду про стягнення на користь позивача коштів за рахунок бюджетної програми 0501150 «виконання рішень суддів на користь суддів та працівників апаратів суддів» - головним розпорядником якої є ДСА України. Повторний штраф застосовується у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, проте відповідач встановив поважні причини невиконання судового рішення боржником, позаяк постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконане коли боржник мав реальну можливість виконати таке рішення, проте не зробив цього. Державним виконавцем направлена вимога до боржника. Верховний Суд у справі №640/9234/19 зазначив: виконавець має встановити причини та впевнитися у відсутності поважних причин невиконання судового рішення. ВС у справі №420/70/19 висновує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути складена за умови, що рішення не виконане боржником без поважних причин. Державним виконавцем 06.09.2023 після закінчення двох місяців з дати відкриття виконавчого провадження до Черкаського окружного адміністративного суду направлене подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 22.06.2023 у справі №580/2450/22 у межах ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України.

16.11.2023 вх.50627/23 представник третьої особи пояснює, що фінансове забезпечення Черкаського апеляційного суду (розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня) здійснюється Державною судовою адміністрацією України - головним розпорядником бюджетних коштів згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік за бюджетним законодавством. Відповідно до підпункту 2.5.3 підпункту 2.5 пункту 2 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 № 333, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.03.2012 № 456/20769, виплати, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством проводяться за кодом економічної класифікації видатків 2730 «інші виплати населенню» (далі - код 2730). Кошторисом Черкаського апеляційного суду на 2023 рік видатки з кодом 2730 не передбачені. Черкаським апеляційним судом з метою виконання постанови Шостого апеляційного суду від 30.05.2023 № 580/2450/22, за якою Відділом відкриті виконавчі провадження № 72154587 та № 72154429 надісланий лист до Державної судової адміністрації України про можливість виділення додаткових коштів за КЕКВ 2730. Черкаський апеляційний суд має намір на виконання судового рішення від 30.05.2023 № 580/2450/22, але у своїх намірах, обмежений нормами законодавства, що регламентують виконання судових рішень за рахунок державних коштів. Черкаський апеляційний суд вважає, що дії виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Листом від 17.07.2023 №07-22/15/2023 Черкаський апеляційний суд звернувся до Державної судової адміністрації України про виділення коштів за кодом економічної класифікації видатків 2730 «інші виплати населенню» з метою виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 №580/2450/22 для виплати суддівської винагороди ОСОБА_1

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач є суддею у відставці згідно з рішенням ВРП від 15.02.2022 №121/0/15-22 (https://hcj.gov.ua/doc/doc/24083), особою з інвалідністю 2 групи (посвідчення №647019). Відповідно до ст.6 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» захист прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю забезпечується в судовому або іншому порядку, встановленому законом.

Стягувач ОСОБА_1 повідомив, що у межах ст.383 КАС України до суду не звертався, проте звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою від 01.07.2023 (зареєстрована 03.07.2023 вх.4705) про примусове виконання виконавчого листа від 22.06.2023 №580/2450/22 щодо винагороди за 2021 рік.

03.07.2023 відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/2450/22 та у цей день винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 26800,00 грн (платіжна інструкція №2115) та 69 грн виттрат виконавчого провадження (платіжна інструкція №2116), що направлені рекомендованою кореспонденцією.

Суд встановив, що матеріали АСВП містять відомості про дії вчинені державним виконавцем у ВП № 72154587: на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 №580/2450/22 про зобов`язання Черкаського апеляційного суду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270,00 грн з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

18.07.2023 Черкаський апеляційний суд повідомив виконавця про звернення 17.07.2023 до ДСА України.

Суд встановив, що 19.07.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складений акт про невиконання рішення суду у справі №580/2450/22 боржником - Черкаським апеляційним судом та винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду в сумі 5100,00 грн, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджений боржник про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Суд встановив під час вивчення доказів і представник відповідачів визнала допущену помилку в акті від 19.07.2023 щодо «закінчення виконавчого провадження», проте такого факту немає, позаяк ВП 72154587 триває (під час відпустки О.В.Вельган інший працівник допустив описку).

04.09.2023 №07-23/71/2023 листом Черкаський апеляційний суд повідомив виконавця з наданням доказів - розрахунку нарахування суддівської винагороди за період 2021 у сумі 184783.65 грн

13.09.2023 №580/2450/22/19958/23 листом Черкаський окружний адміністративний суд (суддя Паламар П.Г.) повідомив Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про розгляд заяв у порядку ст.378 КАС України після повернення Верховним Судом справи №580/2450/22 до суду першої інстанції.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Конституція України (ст. 129-1) визначає: «суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд».

Конституційний Суд України, проаналізувавши приписи частини другої статті 3 Конституції України в системному зв`язку з приписами частини першої статті 8, частин першої, другої статті 55, частини п`ятої статті 125, пунктів 1, 8 частини другої статті 129 Конституції України, дійшов висновку, що «законодавець для забезпечення дієвості правовладдя, права особи на судовий захист в адміністративному судочинстві, гарантій його реалізації, мети діяльності адміністративних судів повинен запровадити такий юридичний механізм здійснення адміністративного судочинства, за якого особа в судовому процесі не перебуватиме в гіршому процесуальному становищі порівняно з державою в особі органів державної влади, а також іншими органами публічної влади, їх посадовими і службовими особами, та матиме реальну процесуальну можливість захистити і поновити порушені права, свободи та інтереси, зокрема, завдяки наявності потрібного у зв?язку із цим обсягу права на судовий захист». Судовий контроль за виконанням судового рішення є щонайпершим елементом в юридичному механізмі забезпечення виконання судового рішення, особливо в разі, коли таке судове рішення ухвалено на користь особи в юридичному спорі супроти органів публічної влади, їх посадових і службових осіб (https://sud.ua/uk/news/publication/263540-ksu-priznal-nekonstitutsionnymi-normy-kasu-stavivshie-grazhdan-v-neravnoe-polozhenie-s-gosudarstvom-v-chasti-vozmozhnosti-apellyatsionnogo-obzhalovaniya).

Верховний Суд 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 ЄДРСР 112382417 звертає увагу у п.49 на те, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення та висновує у п.61: КАС України передбачені додаткові процесуальні механізми, що спрямовані на гарантування реалізації положень статті 129-1 Конституції України, згідно з якими судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у порядку статей 382, 383 КАС України.

У постанові КГС ВС від 28 травня 2019 року у справі № 905/2458/16 вказано, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати, сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (у тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки перешкоджає такому виконанню.

ВПВС справі № П/9901/871/18 ЄДРСР 87857869 зазначає: ЄСПЛ указав, що за загальним правилом національні суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

Забезпечення виконання судового рішення є обов`язком боржника згідно з ч. 2 ст. 15 Закону №1404. Відповідно до ст.10 Закону № 1404 заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У зв`язку із обов`язковістю судового рішення (ст.129, 129-1 Конституції України, ст.14 КАС України) примусове виконання рішень судів покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби. Згідно ч.1 ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404 належать примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону № 1404). Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, що встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до частини третьої статті 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що належать виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Відповідно до ст. 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст. 26 Закону перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга). Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина третя).

Згідно з наказом від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 489/20802 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» вимога виконавця є письмовим документом, що складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

VІ.ОЦІНКА СУДУ

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Оскільки на державу покладений обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення виконувалися, то чинники, що затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Суд встановив, що усупереч вимог ст. 63 Закону №1404 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган О.В. не вчинені дії, чим допущена протиправна бездіяльність щодо не здійснення не пізніше наступного робочого дня після закінчення десятиденного строку з дня винесення постанови від 19.07.2023 про застосування штрафу у сумі 5100 грн (сплачений згідно з платіжною інструкцією №2424) перевірку стану виконання рішення суду Черкаським апеляційним судом за наявного у матеріалах ВП №72154587 додатку на 3 аркушах до листа від 04.09.2023.

Відповідно до положень частини другої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон № 1402) суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим законом, і складається з посадового окладу і доплат: 1) вислуга років; 2) за перебування на адміністративній посаді в суді (голова або заступник голови суду); 3) науковий ступінь; 4) робота, що передбачає доступ до державної таємниці.

Надаючи оцінку твердженню позивача щодо вимоги майнового чи немайнового характеру зобов`язальної частини рішення суду у зв`язку із забезпеченням примусового виконання виконавчого листа від 22.06.2023, суд враховує висновки ВПВС у справі № 910/13737/19 (п.52, п.57), позаяк на виконавця покладено функції/завдання із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду як у частині нарахування так і до завершення виплати нарахованої суми з утриманням ПДФО і військового збору та сплатою ЄСВ відповідно до законодавства.

Відповідно до наказу МФУ від 14.01.2011 № 11 «Про бюджетну класифікацію» з метою забезпечення реалізації статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і відповідно до статті 10 Бюджетного кодексу України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, доповнено Економічну класифікацію видатків бюджету: 2113 суддівська винагорода (наказ МФУ від 15.10.2020 №615 набирає чинності з 01 січня 2021 року).

Відповідно до п.2.5.3 наказу МФУ від 12.03.2012 № 333 «Про затвердження Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та Інструкції щодо застосування класифікації кредитування бюджету» згідно з п. 24 (виплати, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством) та п.28 (доповнений наказом Міністерства фінансів № 400 від 30.11.2022) код 2730 «інші виплати населенню» (про який йдеться у листі боржника від 17.07.2023 №67-22/15/2023, 18.07.2023 №07-23/60/2023) не тотожний коду 2113 (п. 2.1.1.3), що включає: 1) суддівська винагорода (винагорода судді Конституційного Суду України) за встановленими посадовими окладами; надбавка за вислугу років; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді, доплата за науковий ступінь, доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; 2) допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу під час надання щорічної відпустки; 3) вихідна допомога у разі виходу у відставку, а також згідно з п.2.1.2 - не тотожний коду 2120 «нарахування на оплату праці»: за цим кодом здійснюється нарахування бюджетними установами (організаціями) на фонд оплати праці, а саме: сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахованого відповідно до законодавства.

Суд бере до уваги, що нарахування і виплата нарахованої суми не є тотожними у механізмі забезпечення виконання зобов`язальної частини судового рішення, виходячи з обчислення базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн з урахуванням раніше виплачених сум і утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону - виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Верховний Суд у справі №461/5775/16-а зазначив: пенсія стає «нарахованою» в момент призначення пенсії і залишається такою («нарахованою») до її чергової зміни.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, що безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Про витрати виконавчого провадження в сумі 326,12 грн йдеться у рішенні суду у справі № 580/10213/23 у межах ВП №72154429 з примусового виконання виконавчого листа №580/2450/22, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 22.06.2023, тому вимога - визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. щодо несвоєчасного звернення до виконання постанови державного виконавця від 03 липня 2023 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 326.12 грн - не належать до задоволення.

Відповідно до п.6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 виконавчі документи пред`являються до виконання у строки, встановлені Законом№1404, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ст.12 Закону України «Про виконавче провадження»).

У частині вимог визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. щодо несвоєчасного звернення до виконання постанови державного виконавця від 03.07.2023 про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 26800 грн і постанови державного виконавця від 19.07.2023 про накладення на боржника штрафу у сумі 5100 грн належить відмовити, позаяк постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження №72154587 направлені до Головного управління Державної казначейської служби України та сплачені за рахунок коштів боржника і не призвели до протиправного втручання у право позивача на повагу мирно володіти майном у контексті наданого розрахунку нарахування за 2021 рік (лист боржника від 04.09.2023).

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18.06.2019 у справі №826/14580/16 (пункти 40-43) висновує: накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

Накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо відсутні докази підтвердження факту реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів для виконання.

Бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням. Триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом.

Відповідач не довів належними і допустимими доказами вжиття заходів із здійсненням перевірок нарахування та обліку нарахованої для виплати суми боржником під час примусового виконання виконавчого листа №580/2450/22, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 22.06.2023 щодо нарахування за 2021 рік, чим допустив протиправну бездіяльність.

У постанові від 19.07.2023 про накладення штрафу у сумі 5100 грн у ВП №72154587 йдеться про отриману інформацію від боржника про неможливість виконати рішення суду в повному обсязі через відсутність видатків за кодом 2730 у кошторисі Черкаського апеляційного суду, проте не зазначається як облікована нарахована сума 184783.65 грн, у якій сумі нарахований ЄСВ та які суми утримано/належить сплати до бюджетів.

Суд дійшов висновку, що накладення штрафу у такому випадку за встановлених обставин і оцінених поважних причин не захищає право стягувача у виконавчому провадженні. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а (ЄДРСР 71834551), 21.02.2018 у справі №814/2655/14 (ЄДРСР 72404814), 10.09.2019 у справі №0840/3476/18 (ЄДРСР 84165920).

Рішення суду у справі №580/2450/22 (виконавчий лист від 22.06.2023) станом на 30.10.2023 - на час звернення позивача до суду і на час ухвалення рішення у цій справі залишається невиконаним у частині перевірки виконавцем нарахування за 2021 рік суми 184783.65 грн суддівської винагороди та її відображення у бухгалтерському обліку для виплати позивачеві у контексті повідомлення Черкаського апеляційного суду (лист з додатками від 04.09.2023 №07-23/71/2023).

Кожен, чиї права було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Виконання судового рішення є невід`ємним елементом права на судовий захист. Судовий контроль є важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення - це означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (відповідно до приписів резолютивної та мотивувальної частини рішення).

Суд враховує, що позивач обізнаний з механізмом судового контролю у вирішеній справі №580/2450/22.

VІІ. ВИСНОВКИ

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи доводи і докази про бездіяльність відповідача у не проведення повторної перевірки виконання рішення суду боржником у ВП №72154587 за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона є протиправною, позаяк відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без врахування необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), у контексті обов`язків належного врядування, позаяк рішення суду у справі № 580/2450/22 щодо наданого розрахунку суми 184783.65 грн суддівської винагороди за 2021 рік залишається невиконаним у повній мірі, що суперечить основним завданням виконавчого провадження та завданням адміністративного судочинства.

У частині вимоги про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі у ВП №72154587 належить відмовити як передчасній, позаяк повторна перевірка не здійснена, її результати не оформлені, висновки невідомі, стан обліку нарахованої і невиплаченої суми позивачеві на виконання судового рішення не перевірений державним виконавцем та у відповідному акті не зафіксований.

VІІІ.РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 5-16, 90, 139, 242-246, 255, 272, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. щодо не проведення повторної перевірки виконання рішення суду боржником у ВП №72154587.

Зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. (або іншу особу відповідно до повноважень) здійснити повторну перевірку виконання рішення суду Черкаським апеляційним судом (боржником ) та за результатом перевірки вирішити питання про накладення штрафу у подвійному розмірі на боржника у ВП №72154587.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255, 272 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.6 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити учасникам справи:

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі: відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (проспект Хіміків 50, м. Черкаси, 18001, ), Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, пров. Музейний 2-Д, м. Київ, 01001);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Черкаський апеляційний суд (вулиця Верхня Горова 29, м. Черкаси, 18001, ).

Рішення суду складене і проголошене 16.11.2023.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА