Справа № 420/31188/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо не проведення перерахунку йому - ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про Пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІІ у розмірі 80% сум грошового забезпечення на підставі довідок Департаменту з питань виконання кримінальних покарань № 9/3-2432 від 17.10.2023, № 9/3-2433 від 17.10.2023, № 9/3-2434 від 17.10.2023, № 9/3-2435 від 17.10.2023;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про Пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІІ у розмірі 80% сум грошового забезпечення на підставі довідок Департаменту з питань виконання кримінальних покарань № 9/3-2432 від 17.10.2023 починаючи з 01.02.2020, № 9/3-2433 від 17.10.2023 починаючи з 01.2.2021, № 9/3-2434 від 17.10.2023 починаючи з 01.02.2022, № 9/3-2435 від 17.10.2023 починаючи з 01.02.2023 з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, чи відповідає заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.160 КАС України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позивач вказує, що йому призначена пенсія у 2009 році виходячи з 80% грошового забезпечення, проте доказів вказаних обставин не надає.

Також згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 75,76 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд оцінює надані доказі у відповідності до вимог КАС України.

У змісті позову позивач посилається на висновки Верховного Суду щодо застосування постанови КМУ №704.

Ці висновки ґрунтуються на тому, що положення п. 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 року - набрання чинності Закону України від 14.11.2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили, оскільки в Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» застереження щодо розрахункової величини для визначення посадових окладів. У Законі України «Про Державний бюджет України на 2020 рік таких застережень не має. Проте в Законах України про державний бюджет на 2021, 2022 та 2023 роки таки застереження наявні. Тобто повинен застосовуватися акт вищою юридичної сили у відповідності до його змісту.

Між тим, незрозуміло виходячи з якого розміру надані довідки позивачу.

Наявність права на перерахунок пенсії обґрунтовано положеннями ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якої усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з п.4 постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 в редакції Постанови КМУ №481 від 12.05.2023, установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Довідки видавались на час дії постанови КМУ в редакції Постанови КМУ №481 від 12.05.2023 року, проте в них не відображені положення вказаної постанови КМУ щодо розміру окладів. Оклади військослужбовців як и пенсії є витратами бюджету, а тому повинні відповідати вимогам законодавства.

Проте позивач заявляючи позовні вимоги про здійснення перерахунку пенсії не висвітлює вказаних обставин.

Не зважаючи на наявність рішення суду від 29.01.2020 року по справі №826/6453/18 положення норми в редакції Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року фактично не змінювались до внесення змін постановою КМУ №481 від 12.05.2023 року (вказана безпосередньо сума 1762грн, виходячи з якої визначається оклад).

Оскільки постанова №103 стосувалась перерахунку пенсій, діючим військовослужбовцям продовжувався визначатися оклад шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року на відповідний тарифний згідно з додатками 1,12,13,14, як це було визначено п.4 постанови КМУ.

Вказана норма не змінювалась постановою КМУ після визнання судом нечинним положень Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року, а тому для відповідача як суб`єкта владних повноважень вказана норма була діючою.

Втрата чинності акта визнання в установленому законодавством порядку недійсним акта на майбутнє, іншими словами, акт втрачає чинність з моменту прийняття відповідного рішення уповноваженим органом.

В законодавстві не передбачено автоматичного поновлення норми права навіть при визнанні її нечинною у відповідності до вимог КАС України.

Залежно від порядку набрання чинності нормативно-правового акта, може бути застосовано декілька способів його дії у часі. Зокрема, як зазначено у пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема: негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Крім того, у даному випадку можливість застосування нормативно-правового акта для регулювання правовідносин, залежить від реалізаці особою свого права, а саме: застосуванню підлягає акт, який був чинним; - виникнення права в особи на застосування чинного акту; - звернення особи до компетентних органів для реалізації такого права (тобто здійснення волевиявлення); - прийняття рішення суб`єкта владних повноважень, спрямованого на задоволення або відмову в реалізації права особи.

Позивач не наводить правових підстав щодо наявності права та обов`язку у відповідача здійснювати перерахунок пенсії у період дії Постанови, якою встановлено для розрахунку посадового окладу виходячи з розміру з розміру 1762 гривні шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт.

Верховним Судом сформульовано правовий висновкок стосовно застосування принципу дії нормативно-правового акта у часі, а саме: - реалізація права особи має здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження волевиявлення такої особи у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень тощо); - право не може існувати на майбутнє (права особи не накопичуються потягом дії закону, який в подальшому втратив чинність).

Таким чином, визначене у нормативно-правовому акті право, якщо особою не було здійснено конкретних дій щодо його реалізації під час чинності такого нормативно-правового акта, не може бути збережене у майбутньому після того, як відповідний акт втратив свою чинність, а новим нормативно-правовим актом таке право не передбачено або встановлено у іншому обсягу.

Відповідно до положень ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

У позові заявлено фактично 4 позовні вимоги немайнового характеру, проте судовий збір сплачений за одну вимогу.

Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Суд вважає необхідним залишити адміністративний позов без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви та роз`яснює, що недоліки повинні бути усунуті шляхом надання до суду належним чином оформленого позову, відповідно до вимог статей 160, 161 КАС України, його копій та копій документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, надання відповідних належних доказів по справі, документу про сплату судового збору.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у 160, 161 КАС, згідно яких, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені ім`я позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Саме належним чином оформлений позов, який вважається поданим у день первинного, направляється сторонам, тому не може бути уточненим, доповненим, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за вимогами викладеними у позові.

Керуючись ст. ст. 79, 80, 92, 94, 160, 161, 169, 248 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Катаєва