Справа № 580/10351/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року справа № 580/10351/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Міщенко Д.А.,

представниці позивача Савенко Ю.Н. (згідно з довіреністю),

представниці відповідача Вельченко М.В. (у порядку самопредставництва),

розглянувши в залі суду в порядку загального позовного письмового провадження адміністративний позов адвоката Хлівненка П.В. від імені Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

03.11.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Хлівненка П.В. ( АДРЕСА_1 ) від імені Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» (18028, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Героїв Холодного Яру, будинок 72; ) (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Городецького, будинок 13; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо не прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження №56432614;

зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження (далі ВП) №56432614, про що винести відповідну постанову.

Додатково просив судові витрати покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи зазначив, що суд виніс рішення про визнання виконавчого листа від 28.02.2018 у справі №580/1682/17 таким, що не підлягає виконанню. Тому виконавче провадження, відкрите на його підставі, підлягає закінченню відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою від 08.11.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі, призначив підготовче засідання.

13.11.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи зазначив, що оскільки виконавчий документ не підлягає виконанню лише в частині стягнення, підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

Усною ухвалою від 13.11.2023 суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 15.11.2023 15:00год та призначив дату наступного судового засідання на 17.11.2023 об 11:00год. Всі подані сторонами докази долучені судом до матеріалів адміністративної справи. 15.11.2023 усною ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі та перейшов до розгляду справи по суті.

У відкритому судовому засіданні 17.11.2023 представники сторін підтримали правові позциії, викладені в письмових заявах по суті та просили їх задовольнити.

Оцінивши заявлені доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень та автоматизованої системи Черкаського окружного адміністративного суду «Діловодство» суд установив, що на його розгляді знаходилася адміністративна справа №823/1682/17. Рішенням від 16 січня 2018 року, яке набрало законної сили 16.02.2018, адміністративний позов задовольнив повністю. Присудив стягнути з ПАТ «Азот» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (далі стягувач) заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 2764916 (два мільйони сімсот шістдесят чотири тисячі дев`ятсот шістнадцять) грн 56 коп. Для виконання видано виконавчий лист №823/1682/17.

Постановою від 18.05.2018 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. відкрила ВП №56432614 щодо виконання зазначеного виконавчого листа. Того ж дня винесла постанову про приєднання цього ВП до зведеного виконавчого провадження (далі ЗВП) №55037853.

Під час примусового виконання видані розпорядження №56432614 для зарахування коштів, що надходили від боржника для виконання виконавчого листа №823/1682/17, стягувачу та як витрати виконавчого провадження:

від 18.06.2018 з 4010,59грн, що надійшли 25.05.2018, та 2000000грн, що надійшли 08.06.2018, на користь стягувача 60240,87грн;

від 31.07.2018 з 31079,09грн, що надійшли 27.07.2018, на користь стягувача 28253,72грн;

від 02.11.2018 з 500000,00грн, що надійшли 09.10.2018, та з 1500000,00грн, що надійшли 30.10.2018, на користь стягувача 30017,17грн;

від 14.11.2018 з 1500000,00грн, що надійшли 30.10.2018, та з 500000,00грн, що надійшли 08.11.2018, на користь стягувача 3033,77грн;

від 07.10.2019 з 846,53грн, що надійшли 27.09.2019, 416777,00грн, що надійшли 03.10.2019, та з 7539011,29грн, що надійшли 04.10.2019, на користь стягувача - 157936,73грн;

від 17.12.2019 з 152,71грн, що надійшли 13.11.2019, 11831,4грн, що надійшли 06.12.2019, та з 5371378,2грн, що надійшли 17.12.2019, - на користь стягувача 113857,47грн.

Постановою від 19.12.2019 вказане ВП передано до виконання відповідачу в цій справі. Постановою від 15.01.2020 його приєднано до ЗВП № 59959397.

Стягувач листом від 08.01.2022 повідомив відповідачу, що боржник (позивач у цій справі) у грудні 2021 року частково сплатив 1098330,99грн за виконавчим документом №823/1682/17, а залишок заборгованості станом на 01.01.2022 становить 1273245,84грн. Листом від 28.01.2022 він серед іншого повідомив відповідачу, що боржник (позивач у цій справі) 19.01.2022 повністю сплатив заборгованість в сумі 1273245,84грн згідно з виконавчим документом №823/1682/17.

Ухвалою від 18 серпня 2022 року Черкаський окружний адміністративний суд виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 у справі №823/1682/17 визнав таким, що не підлягає виконанню Приватним акціонерним товариством «Азот», у частині стягнення за ним боргу в сумі 2017983 грн. 13 коп.

Тому позивач 27.10.2023 звернувся клопотанням №500-05/193 до відповідача та просив закінчити ВП № 56432614 на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», про що винести постанову та направити її на його адресу.

Оскільки дій щодо закінчення ВП не вчинено, позивач звернувся з вищевказаною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував таке.

Абзацом другим ст.19 Конституції України встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти в межах, порядку та спосіб, які визначені законом.

Згідно зі ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі ЗУ №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Заходами примусового виконання рішень згідно зі ст.10 ЗУ №1404-VIII є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5)інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з п.1 ч.3 ст.18 ЗУ №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Докази перевірки відповідачем стану виконання ВП №56432614 відсутні. Встановлені судом обставини свідчать про повне погашення позивачем, як боржником у вказаному ВП, боргу перед стягувачем, про що останній вказаними вище листами повідомив відповідача у справі. Отже, наявні обґрунтовані передумови для завершення відповідачем дій з примусового виконання.

Згідно з ч.1 ст. 39 ЗУ №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;

17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника;

19-1) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди;

19-2) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;

20) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

Оскільки згаданою вище ухвалою суду від 18.08.2022 в справі №823/1682/17 виконавчий лист визнаний таким, що не підлягає виконанню, лише в частині стягнення боргу на 2017983,13грн та з мотивів встановлення судом факту добровільної сплати боржником цієї суми, відповідач не мав правових підстав для застосування п.5 ч.1 ст.39 ЗУ №1404-VIII, яка встановлює підставою закінчення виконавчого документа саме повне скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Відповідні доводи позивача не обґрунтовані.

Зважаючи, що вказане позивачем ВП виконується саме у зведеному виконавчому провадженні, а погашення боргу позивач здійснював частинами, суд враховує вимоги ст.47 ЗУ №1404-VIII, якою визначений порядок виплати стягнутих грошових коштів. Зокрема, грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Встановлені обставини свідчать, що до перебування ВП № 56432614 саме у відповідача всі кошти боржника розподілялися для зарахування на різні призначення. Водночас відповідач не надав суду доказів для спростування обставин повної сплати позивачем суми заборгованості перед стягувачем в сумі 2764916грн, яка вказана у виконавчому листі №823/1682/17, та про факт погашення якої його повідомив стягувач. Як зазначено вище, фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом закон визначає підставою для закінчення відповідного виконавчого провадження. Відповідно до ч.2 ст. 39 ЗУ №1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, відповідач не довів, що його бездіяльність, яка полягає у не прийнятті рішення (постанови) про закінчення виконавчого провадження, відповідає вимогам закону.

Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог на наявність обґрунтованих підстав для визнання вказаної бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача закінчити ВП №56432614, про що винести відповідну постанову.

Зважаючи на результат вирішеного спору, судові витрати зі сплати позивачем судового збору за звернення до окружного адміністративного суду позовною заявою, підтверджені платіжною інструкцією від 26.10.2023 №26064 на суму 2684,00грн, відповідно до ст.ст.132-139 КАС України підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов адвоката Хлівненка П.В. ( АДРЕСА_1 ) від імені Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження №56432614.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Городецького, будинок 13; ) закінчити виконавче провадження №56432614, про що винести відповідну постанову.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Городецького, будинок 13; ) на користь Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» (18028, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Героїв Холодного Яру, будинок 72; ) судові витрати зі сплати судового збору за звернення позовною заявою в сумі 2684,00грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, виготовлене в повному обсязі, підписане та проголошене 17.11.2023.