Справа № 734/3791/23
Суддя: Бараненко С. М.
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/30/23 Справа № 734/3791/23
РІШЕННЯ

іменем України

17 листопада 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Бараненка С.М .,

за участю:

секретаря судових засідань - Чумак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Чернігівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови №71 від 08 серпня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Чернігівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови №71 від 08 серпня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, мотивуючи позов зокрема наступним.

08 серпня 2023 року начальником Чернігівського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки громадянку ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210 - 1 КУпАП та винесено постанову №71 за справою про адміністративне правопорушення та накладено на Позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 03 серпня 2023 року під час перевірки готовності Кіптівської сільської ради до виконання заходів мобілізації на території Кіптівської територіальної громади та оповіщення військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено відсутність організації пункту збору Кіптівської сільської ради всупереч розпорядженню Чернігівської районної військової адміністрації №95 від 29.06.2023 р., приписів ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 15 Закону України «Про оборону України» в умовах особливого періоду.

Позивач вважає, що Постановою про притягнення її до адміністративної відповідальності від 08.08.2023 N71 (далі - Оскаржувана постанова) не відповідає вимогам закону, є такою, що порушує права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому підлягає скасуванню в судовому порядку виходячи з наступного.

Як зазначається в Оскаржуваній постанові, Позивач, нібито не організував пункт збору чим порушив розпорядження Чернігівської районної військової адміністрації №95 від 29.06.2023 р. (далі - Розпорядження), що не відповідає дійсності.

Так, згідно пункту 1 Розпорядження сільських, селищних, міських голів було зобов`язано організувати підбір та призначення адміністрацій пунктів збору, затвердити їх відповідними розпорядженнями та надати копії цих рішень до 30 червня 2023 року до Чернігівського РТЦК та СП.

В свою чергу, на виконання Розпорядження, 30 червня 2023 року розпорядженням Кіптівської сільської ради №92 (додається) було створено пункт збору в будівлі Кіптівської сільської ради у складі: управління пункту, відділення оповіщення, відділення формування і відправки команд, групи розшуку та призначено адміністрацію пункту збору.

Про створення пункту збору в будівлі Кіптівської сільської ради, згідно вищевказаною розпорядження було повідомлено перевіряючих та надано копію відповідного розпорядження, про що самі працівники Чернігівським РТЦК та СП зазначають в пункті 1 описової частини акту перевірки організації роботи пункту збору сільської, селищної ради, старостинського округу від 03 серпня 2023 року (далі - Акт). Також в пункті 5 описової частини Акту зазначено, що пункт збору розташовано в приміщенні Кіптівської сільської ради.

Таким чином твердження перевіряючих щодо відсутності організації пункту збору Кіптівської сільської ради не відповідають. Зафіксовані в Акті недоліки, в свою чергу, свідчать не про відсутність пункту збору як такого, а доводять лише недоліки в організації пункту.

На думку Позивача, неналежна організація і відсутність пункту збору це різні речі.

Також позивач вважає, що Акт складено не уповноваженими на те особами, перевищенням повноважень та із порушенням чинного законодавства.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 08.08.2023 року № 71, винесеної начальником Чернігівського районного територіального центру комплектування та соціальної політики полковником ОСОБА_2 03 серпня 2023 року під час перевірки готовності Кіптівської сільської ради до виконання заходів мобілізації на території Кіптівської територіальної громади та оповіщення військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено відсутність організації пункту збору Кіптівської сільської ради всупереч розпорядженню Чернігівської районної військової адміністрації № 95 від 29.06.2023 року, приписів ст.. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ст. 15 Закону України «Про оборону України», в умовах особливого періоду. Головного спеціаліста кадрового забезпечення Кіптіської сільської ради ОСОБА_1 , як посадову особу Кіптівської сільської ради притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що під час перевірки готовності Кіптівської сільської ради до виконання заходів мобілізації на території Кіптівської територіальної громади та оповіщення військовозобов`язаних Чернігівським РТЦК та СП було виявлено відсутність організації пункту збору Кіптівської сільської ради всупереч розпорядженню Чернігівської районної військової адміністрації № 95 від 29.06.2023 року, приписів ст. 18 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ст. 15 Закону України «Про оборону України», в умовах особливого періоду.

Стаття 18 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку» містить 16 пунктів, а ЗУ «Про оборону України» містить 13 пунктів, але в оскаржуваній постанові не зазначено, які саме пункти вказаних законів порушила позивач.

В позовній заяві позивач зазначає, що згідно наданого перевіряючим розпорядження Кіптівської сільської ради № 92 від 30.06.2023 року, начальником пункту збору призначено секретаря сільської ради Кучму Віту Миколаївну, а ОСОБА_1 призначено лише начальником відділення оповіщення явки і таким чином, ОСОБА_1 , взагалі не є посадовою особою Кіптівської сільської ради відповідальною за організацію пункту збору Кіптівської сільської ради та не може бути в даному випадку суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення та не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно розпорядження Кіптівської сільської ради № 92 від 30 червня 2023 року «Про створення пункту збору Кіптівської сільської ради, організацію оповіщення збору і відправки мобілізаційних ресурсів під час мобілізації в особливий період» зазначено, що для організації та виконання завдань покладених на пункт збору, призначити її адміністрацію у складі начальником пункту збору секретаря сільської ради ОСОБА_3 , а начальником відділення оповіщення та явки головного спеціаліста з питань кадрового забезпечення Поліщук Ірину Володимирівну.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 03 серпня 2023 року під час перевірки готовності Кіптівської сільської ради до виконання заходів мобілізації на території Кіптівської територіальної громади та оповіщення військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено відсутність організації пункту збору Кіптівської сільської ради всупереч розпорядженню Чернігівської районної військової адміністрації № 95 від 29.06.2023 року, приписів ст.. 18 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ст. 15 Закону України «Про оборону України», в умовах особливого періоду.

Отже, в оскаржуваній постанові зазначено, що під час перевірки було виявлено відсутність організації пункту збору Кіптівської сільської ради всупереч розпорядженню Чернігівської районної військової адміністрації № 95 від 29.06.2023 року, але позивач по справі, згідно розпорядження Кіптівської сільської ради № 92 від 30 червня 2023 року «Про створення пункту збору Кіптівської сільської ради, організацію оповіщення збору і відправки мобілізаційних ресурсів під час мобілізації в особливий період» не є посадовою особою, яка відповідає за організацію пункту збору, а є начальником відділення оповіщення та явки.

Зі сторони відповідача не надано суду доказів в підтвердження, що саме позивач по справі, повинна нести адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП згідно її посадових обов`язків за порушення, які зазначені в оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормами ч. 3 ст. 73 КАС України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно ст. 69 ч. 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 4, 5 ст. 258 КУпАП - у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В даному випадку згідно ч. 2 ст. 77 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні спору суд виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

Суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь позивача.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, посадовою особою не в повній мірі дотримано вимог закону, а саме ст. 245, 251, 280 КУпАП не повно і не всебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а саме в постанові, не зазначено, які конкретно пункти ст. 18 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 15 Закону України «Про оборону України» було порушено.

Також під час винесення оскаржуваної постанови, не в повній мірі було з`ясовано, яка саме посадова особа Кіптівської сільської ради має нести адміністративну відповідальність за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Під час судового розгляду, судом на підставі наданих сторонами доказів було встановлено, що ОСОБА_1 згідно її посадових обов`язків згідно розпорядження Кіптівської сільської ради № 92 від 30 червня 2023 року «Про створення пункту збору Кіптівської сільської ради, організацію оповіщення збору і відправки мобілізаційних ресурсів під час мобілізації в особливий період» не є посадовою особою, яка відповідає за організацію пункту збору, а є начальником відділення оповіщення та явки, а в оскаржуваній постанові вона притягнута до адміністративної відповідальності саме за виявлену відсутність організації пункту збору Кіптівської сільської ради.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи в сукупності вище викладене, суд остаточно приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, так-як вона в силу своїх посадових обов`язків не вчиняла правопорушення, що зазначено в оскаржуваній постанові і тому постанова від 08.08.2023 року № 71 по справі про адміністративне правопорушення винесена начальником Чернігівського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки підлягає скасуванню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 08.08.2023 року №71 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Разом з тим, відповідно до норм КАС України, суд не наділений повноваженнями закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вказані процесуальні дії відносяться до компетенції органу, який розглянув справу. Судом має досліджуватись лише питання законності постанови посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 200/14811/16-а. Таким чином, вимога позивача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на положення статей 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та часткового задоволення позовних вимог на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 9, ч. 2 ст. 126, 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 72-78, 132, 139, 192, 193, 194, 229, 241- 244, 246, 250, 257, 263, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 08.08.2023 року № 71 винесену начальником Чернігівського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки, якою ОСОБА_1 , визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Чернігівського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки (проспект Перемоги, 141, м. Чернігів, код 26629497) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостотого апеляційного адміністративного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Головуючий: