Справа № 420/6122/20
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 420/6122/20

касаційне провадження № К/9901/7999/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року (головуючий суддя - Бжассо Н.В.)

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Кравець О.О.; судді - Домусчі С.Д., Коваль М.П.)

у справі № 420/6122/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЄТСТРОЙ»

до Головного управління ДПС в Одеській області

про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЄТСТРОЙ» (далі - ТОВ «СВЄТСТРОЙ»; позивач; платник) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС в Одеській області; відповідач; контролюючий орган), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання платнику дев`яностоденного строку для поновлення пошкоджених (втрачених) документів, незупинення та проведення планової виїзної перевірки ТОВ «СВЄТСТРОЙ» на підставі наказів від 06 червня 2019 року № 4284, від 04 лютого 2020 року № 308, а також визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23 березня 2020 року № , від 23 березня 2020 року № , від 23 березня 2020 року № , від 23 березня 2020 року № , від 23 березня 2020 року №.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 20 жовтня 2020 року позов задовольнив.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 03 лютого 2021 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

ГУ ДПС в Одеській області звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що на підтвердження правомірності формування даних податкового обліку позивачем на законну вимогу контролюючого органу не надано відповідні первинні документи. Крім того, повідомлення про втрату первинної документації не було підтверджено належними доказами цих обставин, а саме актом про результати роботи комісії щодо встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх знищення.

Верховний Суд ухвалою від 20 травня 2021 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС в Одеській області.

Відзиву на касаційну скаргу від позивача не надійшло, що в силу частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами з`ясовано, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «СВЄТСТРОЙ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, за результатами якої складено акт від 05 березня 2020 року № 47/15-32-05-06/41373175.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16, пунктів 44.1, 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пункту 200.4 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) з підстави ненадання первинних документів на підтвердження здійснення господарської діяльності за 2017 - 2018 роки, а також нездійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних на суму податку на додану вартість у розмірі 30684394,00 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем 23 березня 2020 року прийнято податкові повідомлення-рішення: № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 33740845,00 грн за основним платежем та 8435211,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; № , згідно з яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 4680402,00 грн; № , згідно з яким зменшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість на 34726402,00 грн; № , згідно з яким визначено штраф у розмірі 15342197,00 грн; № , згідно з яким визначено штраф у розмірі 510,00 грн.

Визнаючи протиправними та скасовуючи названі акти індивідуальної дії, суди попередніх інстанцій виходили з того, що посадові особи ТОВ «СВЄТСТРОЙ» насправді не відмовлялися надати посадовим особам контролюючого орану під час проведення перевірки запитувані документи, а фактично не мали можливості їх представити на момент перевірки, про що ГУ ДПС в Одеській області своєчасно повідомлено листом від 11 лютого 2020 року.

Причиною ненадання первинних документів стала їх втрата, про що одразу повідомлено правоохоронні органи. Вказані обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи листом Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області від 10 лютого 2020 року № 36/6154.

На переконання Верховного Суду, наведені висновки судових інстанцій є передчасними з огляду на таке.

За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 44.5 статті 44 ПК України передбачено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

За приписами пункту 6.10 глави 6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітності керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення.

Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що платник податків зобов`язаний вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання вищевказаних документів, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи.

У разі втрати первинних документів платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Крім того, у разі пропажі або знищення первинних документів керівник господарюючого суб`єкта письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів, а також розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, а його копія в 10-денний строк надсилається, зокрема, і територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи.

До того ж платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника на формування даних податкового обліку наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених ним договорах, що має підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами.

У разі коли на момент перевірки платника контролюючим органом показники, попередньо відображені в податковому обліку, залишаються не підтвердженими первинними документами такі суми не можуть бути віднесені до витрат і податкового кредиту.

Отже, формування витрат та податкового кредиту можливе лише у разі підтвердження фактичного здійснення господарських операцій належно оформленими первинними документами.

У розглядуваній ситуації, визнаючи протиправними та скасовуючи спірні акти індивідуальної дії, суди дійшли висновку про порушення відповідачем процедури проведення перевірки, а саме невиконання обов`язку щодо перенесення її терміну до 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження від платника повідомлення про втрату первинних документів. Крім того, судові інстанції встановили, що на підтвердження здійснення господарських операцій позивач надав суду відновленні документи, які відповідають вимогам Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій.

Водночас судами залишився не з`ясованим той факт, які обставини (якщо такі були) обумовили втрату первинних документів.

Не досліджено судами й акт, складений за результатами роботи комісії та направлений на адресу відповідача 25 березня 2020 року, з метою встановлення переліку відсутніх документів та з`ясування причин їх втрати директором ТОВ «СВЄТСТРОЙ»; не перевірено, чи залучалися до такої комісії представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Таким чином, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про обґрунтованість/безпідставність позовних вимог із відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. А. Васильєва

Р. Ф. Ханова