Справа № 620/1951/23
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 листопада 2023 року

м. Київ

справа №620/1951/23

адміністративне провадження № К/990/37225/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у справі №620/1951/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №55-РС від 15 вересня 2022 року в частині параграфа 3 пункту 58 про звільнення з військової служби у запас (за станом здоров`я) ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26 вересня 2022 року №207 (по стройовій частині) про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення;

- поновити з 15 вересня 2022 року молодшого сержанта ОСОБА_1 на військовій службі у Збройних Силах України - військовій частині НОМЕР_1 з включенням його до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення в період з 15 вересня 2022 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року, задоволено позов.

Визнано протиправним пункт 58 параграфу 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15 вересня 2022 року №55-РС (по особовому складу) про звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас (за станом здоров`я).

Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26 вересня 2022 року №207 (по стройовій частині) про звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії, як такого, що підлягає повторному медичному обстеженню через 6 місяців, та з виключенням його зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на військовій службі з включенням його до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види грошового забезпечення з 27 вересня 2022 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату матеріального та грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2022 року по дату фактичного поновлення на військовій службі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на військовій службі з включенням його до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та присудження виплати ОСОБА_1 матеріального та грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2022 року по дату фактичного поновлення на військовій службі у межах суми за один місяць, допущено до негайного виконання.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року та постанову Шостого Апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у справі №620/1951/23.

01 листопада 2023 року відповідач повторно засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року та постанову Шостого Апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає про наявність виключних обставин, наведених у підпунктах «а», «б», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зокрема, скаржник зазначає, що касаційна стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. У поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи.

Також у касаційній скарзі скаржник вказує, що військова частина НОМЕР_1 позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями при розгляді іншої справи.

Суд відхиляє такі доводи скаржника з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження він не навів та не обґрунтував, при розгляді яких саме справ відповідач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, та яким чином ці обставини впливають на вирішення спору у конкретній іншій справі. Суд зазначає, що лише загальні посилання на такі обставини, за відсутності вмотивованих аргументів, не дають підстав для висновку, що є підстави для відкриття касаційного провадження, з посиланням на підпункт «б» частини п`ятої статті 328 КАС України.

Окрім цього, скаржник зазначає, що ця справа має виняткове значення для військової частини НОМЕР_1 , оскільки внаслідок виплати матеріального та грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2022 року по дату фактичного поновлення на військовій службі завдано збитки державі.

Суд відхиляє твердження скаржника, що справа має виняткове значення для нього, оскільки ним не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору та лише загальні посилання на бюджетні витрати та можливі наслідки таких витрат, за відсутності вмотивованих підстав, не свідчать про винятковість цієї справи.

Такі посилання скаржника мають загальний характер та притаманні кожній справі, а тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у справі №620/1951/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.Е. Мацедонська

О.Р. Радишевська