Справа № 200/159/23
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року Справа№200/159/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної судової адміністрації,

Служби судової охорони,

Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної судової адміністрації, Служби судової охорони, Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не виділення коштів Службі судової охорони як розпоряднику коштів нижчого рівня для виплати на користь позивача додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року № 396 в розмірі 30 000,00 грн щомісячно за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 7 листопада 2022 року;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України виділити кошти Службі судової охорони як розпоряднику коштів нижчого рівня для виплати на користь позивача додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року № 396 в розмірі 30 000,00 грн щомісячно за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 7 листопада 2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність Служби судової охорони щодо не виділення коштів територіальному управлінню Служби судової охорони у Донецькій області як розпоряднику коштів нижчого рівня для виплати на корить позивача додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року № 396 в розмірі 30 000,00 грн щомісячно за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 7 листопада 2022 року;

- зобов`язати Службу судової охорони виділити кошти територіальному управлінню Служби судової охорони у Донецькій області як розпоряднику коштів нижчого рівня для виплати на користь позивача додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року № 396 в розмірі 30 000,00 грн щомісячно за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 7 листопада 2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області щодо не нарахування та не виплати на користь позивача додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року № 396 в розмірі 30 000,00 грн щомісячно за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 7 листопада 2022 року;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області нарахувати та виплатити на користь позивача додаткову винагороду на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року № 396 в розмірі 30 000,00 грн щомісячно за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 7 листопада 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.

У період час з 26 березня 2020 року по 7 листопада 2022 року він проходив службу в ТУ Служби судової охорони у Донецькій області на посаді заступника начальника (зі служби).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, прийнятим внаслідок повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, на всій території України було введено воєнний стан, який неодноразового продовжувався та діє і до сьогодні.

Наказом командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України № 10 від 7 березня 2022 року «Про визначення завдань Службі судової охорони» та Наказом Голови Служби судової охорони № 88 від 9 березня 2022 року «Про заходи щодо організації виконання Службою судової охорони завдань територіальної оборони для забезпечення відсічі російської агресії» з метою залучення Служби судової охорони і її територіальних управлінь до виконання завдань територіальної оборони для забезпечення відсічі агресії російської федерації Службі судової охорон та її територіальним управлінням встановлені конкретні завдання, які визначено здійснювати у взаємодії з підрозділами територіальної оборони.

Позивач зазначає, що з 24 лютого 2022 року і до моменту його звільнення він виконував завдання, покладенні на Службу судової охорони зазначеними вище нормативно-правовими документами.

Вказує, що територія Донецької області, де він проходив службу, згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення бойових дій» входить до району ведення воєнних (бойових) дій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода.

31 жовтня 2022 року на виконання Постанови № 168 наказом Державної судової адміністрації України № 396 затверджено «Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 24 лютого 2022 року, яким передбачено виплату на період воєнного стану співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди.

Разом із цим додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, протягом періоду з 24 лютого 2022 року і до дня звільнення позивача зі служби йому не виплачувалась.

У відповідь на запит позивача до ТУ Служби судової охорони у Донецькій області, відповідач листом від 11 січня 2023 року повідомив позивачу, що з метою запобігання порушенням Бюджетного законодавства накази про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, не видавались, додаткова винагорода позивачу не нараховувалась та не виплачувалась. Також у листі зазначено, що Державна судова адміністрація України, як головний розпорядник бюджетних коштів, не включила в кошторис Служби судової охорони, а в подальшому не виділила кошті Служби судової охорони, для виплати додаткову винагороду.

Позивач вважає, що не виплата йому вказаної винагороди є протиправною, а тому звернувся до суду із даним позовом (а.с. 1-6).

У відзиві на позов Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області (третій відповідач) зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, зазнаючи наступне.

В січні 2022 року було затверджено кошторис на 2022 рік Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 168 від 28 лютого 2022 року.

Пунктом 1 зазначеної постанови (із змінами) установлено, що на період дії воєнного стану співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони здійснює Державна судова адміністрація України.

Відповідно до пп. 20 п. 19 Положення про Службу судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 4 квітня 2019 року № 1051/0/15- 19 (із змінами), Голова Служби судової охорони приймає в установленому порядку рішення про розподіл бюджетних коштів, розпорядником яких є Служба.

Натомість у відповідному кошторисі територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України № 168, після її прийняття Головою служби судової охорони не затверджувались.

Правомірність дій Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області відповідає вимогам ст. 23 Бюджетного кодексу України, відповідно до якої будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно ст. 51 Бюджетного кодексу керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах

Зазначене обумовили неможливість видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168.

Також відповідач вказує, що Службою судової охорони вчинялись дії, спрямовані на отримання додаткових асигнувань, необхідних для реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача є безпідставними.

Просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог (а.с. 70-72, 83-86).

Станом на час прийняття рішення по справі перший відповідач, Державна судова адміністрація, та другий відповідач, Служба судової охорони, правом надати відзив на позов не скористались.

Ухвалою суду від 23 січня 2023 року відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому порядку; запропоновано відповідачам надати суду відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів; зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області надати суду протягом десяти днів після отримання ухвали додаткові докази (а.с. 28-29).

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили Рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 260/3564/22 (а.с. 30-31).

Ухвали суду від 23 та 24 січня 2023 року були доставлені в Електронні кабінети відповідачів 24 січня 2023 року о 00-15 год, яким було запропоновано надати суду відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів (а.с. 34-37).

10 березня 2023 року судом отримано від Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області додаткові докази по справі (а.с. 38-49).

8 травня 2023 року судом отримано клопотання позивача про поновлення провадження у справі (а.с. 50).

Ухвалою суду від 9 травня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення провадження в адміністративній справі (а.с. 51).

23 та 28 вересня 2023 року судом отримано клопотання позивача про поновлення провадження у справі (а.с. 58-61).

У період з 2 по 18 жовтня 2023 року суддя перебувала у відпустці (а.с. 62).

Ухвалою суду від 19 жовтня 2023 року поновлено провадження у справі (а.с. 63).

Ухвала суду від 19 жовтня 2023 року була доставлені в Електронні кабінети сторін 20 жовтня 2023 року о 16-59 год (а.с. 66-69).

3 та 16 листопада 2023 року до суду надійшов відзив на позов від Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області (а.с. 70-72, 83-86).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_1 від 27 січня 2020 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с. 7, 13, 79).

Перший відповідач, Державна судова адміністрація, , зареєстроване місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5, є органом державної влади (а.с. 82).

Другий відповідач, Служба судової охорони, , зареєстроване місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5, є органом державної влади (а.с. 81).

Третій відповідач, Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області, , зареєстроване місцезнаходження: 84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса Ф, буд. 43, є органом державної влади (а.с. 80).

Як встановлено судом, позивач з 26 березня 2020 року по 7 листопада 2022 року проходив службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Донецькій області на посаді заступника начальника Територіального управління (зі служби) Служби судової охорони у Донецькій області (а.с. 9-10).

Наказом Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності) від 7 березня 2022 року № 10 «Про визначення завдань Службі судової охорони» визначено Службі судової охорони та територіальним управлінням Служби судової охорони такі завдання: участь у підготовці громадян до національного спротиву; участь у забезпеченні умов для безпечного функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та органів військового управління; участь у здійсненні заходів щодо тимчасової заборони або обмеження руху транспортних засобів і пішоходів поблизу та в межах зон/районів надзвичайних ситуацій та/або ведення воєнних (бойових) дій; участь у забезпеченні заходів громадської безпеки і порядку в населених пунктах; участь у боротьбі з диверсійно-розвідувальними силами, іншими збройними формуваннями агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями.

Також вказаним наказом визначено, що виконання зазначених у п. 1 цього наказу завдань Службою судової охорони здійснюватиметься у взаємодії з підрозділами територіальної оборони та іншими залученими до територіальної оборони силами безпеки і оборони (а.с. 15).

Наказом Служби судової охорони України від 9 березня 2022 року № 88 «Про заходи щодо організації виконання Службою судової охорони завдань територіальної оборони для забезпечення відсічі російській агресії» визначено, зокрема, першому заступнику, заступникам Голови Служби, начальникам самостійних структурних підрозділів центрального органу управління та начальникам територіальних управлінь Служби судової охорони у взаємодії з іншими залученими до територіальної оборони силами безпеки та оборони забезпечити виконання визначених наказом Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності) від 7 березня 2022 року № 10 завдань, а саме: участь у підготовці громадян до національного спротиву; участь у забезпеченні умов для безпечного функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та органів військового управління; участь у здійсненні заходів щодо тимчасової заборони або обмеження руху транспортних засобів і пішоходів поблизу та в межах зон/районів надзвичайних ситуацій та/або ведення воєнних (бойових) дій; участь у забезпеченні заходів громадської безпеки і порядку в населених пунктах; участь у боротьбі з диверсійно-розвідувальними силами, іншими збройними формуваннями агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями. Також визначено начальникам територіальних управлінь Служби: забезпечити організацію взаємодії між територіальними управліннями Служби та бригадами Сил територіальної оборони Збройних Сил України у відповідних областях (а.с. 16-17).

Відповідно до пояснень Територіального управління Служби судового охорони у Донецькій області грошове забезпечення позивачу протягом спірного періоду здійснювалось без нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із відсутністю у відповідному кошторисі на 2022 рік видатків на такі виплати (а.с. 71).

Згідно із матеріалами справи, третім відповідачем складались та направлялись розрахунки щодо потреби коштів на виплату співробітникам Територіального управління Служби судового охорони у Донецькій області (2 категорія) додаткової винагороди на період дії воєнного стану за період з лютого 2022 року по листопад 2022 року, зокрема стосовно позивача: за лютий 2022 року 6 321,43 грн (5 357,14 грн винагороди (виходячи із 30 000,00 грн) за 5 днів перебування на службі та 964,29 грн компенсація ПДФО); за березень 2022 року 35 400,00 грн (30 000,00 грн винагороди та 5 400,00 грн компенсація ПДФО); за квітень 2022 року 35 400,00 грн (30 000,00 грн винагороди та 5 400,00 грн компенсація ПДФО); за травень 2022 року 35 400,00 грн (30 000,00 грн винагороди та 5 400,00 грн компенсація ПДФО); за червень 2022 року 35 400,00 грн (30 000,00 грн винагороди та 5 400,00 грн компенсація ПДФО); за липень 2022 року 35 400,00 грн (30 000,00 грн винагороди та 5 400,00 грн компенсація ПДФО); за серпень 2022 року 35 400,00 грн (30 000,00 грн винагороди та 5 400,00 грн компенсація ПДФО); за вересень 2022 року 35 400, (30 000,00 грн винагороди та 5 400,00 грн компенсація ПДФО); за жовтень 2022 року 35 400,00 грн (30 000,00 грн винагороди та 5 400,00 грн компенсація ПДФО); за листопад 2022 року 8 260,00 грн (7 000,00 грн винагороди (виходячи із 30 000,00 грн) за 7 днів перебування на службі та 1 260,00 грн компенсація ПДФО) (а.с. 40-49).

9 січня 2023 року позивач звернувся до третього відповідача із запитом, в якому просив надати йому, в тому числі, копії наказів, виданих на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 168, про нарахування та виплату додаткової винагороди; довідку (розрахунок) про нарахування та виплату такої винагороди (а.с. 11).

Листом від 11 січня 2023 року (вих. № 36.07-14) третій відповідач повідомив позивачу наступне.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Служба є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах, фінансування Служби здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби здійснює ДСА України, яка отримує бюджетні призначення, розподіляє та доводить обсяги бюджетних асигнувань до розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня, а також затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Зазначено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність, в тому числі, співробітників Служби судової охорони, та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисах; зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань, не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів.

Вказано, що у затвердженому ДСА України кошторисі Служби на 2022 рік та, відповідно, кошторисах територіальних управлінь Служби видатки на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, не передбачалися та не затверджувалися, у зв`язку із чим виплата винагороди, передбаченої цією постановою, не здійснювалась.

Також зазначено, що Службою ведеться відповідна робота щодо отримання з державного бюджету додаткових асигнувань для виплати співробітникам Служби зазначеної додаткової винагороди (а.с. 12-14).

Будучі не згодним із не виплатою йому за період з 24 лютого по 7 листопада 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 161 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (ч. 1); Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (ч. 2); Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби (ч. 4); територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (ч. 6); фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (ч. 7).

Згідно із ч. 1 ст. 165 Закону № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У силу ч. 2 цієї ж статті грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року № 384 (далі - Порядок № 384).

За змістом пунктів 4-7 Порядку № 384 грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби); 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія); 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди; допомоги).

Відповідно до пунктів 8 і 10 Порядку № 384 грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби. Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Періоди, за які грошове забезпечення не виплачується, визначені в п. 11 Порядку № 384, до яких, зокрема, віднесено час надання співробітникам відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати.

Виплата грошового забезпечення співробітника за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця (п. 17 Порядку № 384).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, […] співробітникам Служби судової охорони, […] виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 грн щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У п. 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Отже, з 24 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України співробітники Служби судової охорони на період дії воєнного стану в Україні мали право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 року № 793 (далі Постанова № 793) внесені, зокрема, такі зміни до постанови № 168:

- в абз. 1 п. 1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

- п. 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення»;

- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Як зазначив Верховний Суд у рішенні від 6 квітня 2023 року у зразковій справі № 260/3564/22, яке залишено без мін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року:

«[…] Одним із механізмів запобігання свавільному втручанню держави та її органів у реалізацію прав і свобод людини є закріплений у ч. 3 ст. 22 Конституції України принцип недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних. […]»

«[…] Зміст внесених Постановою № 793 змін до постанови № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість «30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони до виконаної норми праці закріплено й у п. 14 Порядку № 384, згідно з яким при виплаті співробітникам грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення сум щомісячних основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вказані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн на місяць, передбаченому постановою № 168 у первинній редакції. […]».

Проаналізувавши наведене вище, суд висновує, що протягом спірного періоду позивач мав право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, в розмірі до 30 000,00 грн на місяць - пропорційно відпрацьованому робочому часу у календарному місяці.

На виконання Постанови № 793, якою Постанову № 168 доповнено пунктом 21, згідно з яким порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів, ДСА України 31 жовтня 2022 року було прийнято Наказ № 396, яким затверджено Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (далі Порядок № 396).

Крім іншого, вказаною постановою (п. 7) визначено, що додаткова винагорода виплачується в таких розмірах: 30 000 грн - співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць; 10 000 грн - іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць; 100 000 грн - співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У рішенні від 6 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22 Верховний Суд вказав, що визначення в п. 7 Порядку № 396 розмірів додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони за певними критеріями виходить за межі наданих ДСА України повноважень. За імперативною нормою ч. 2 ст. 165 Закону № 1402-VIII розмір грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони встановлюється Кабінетом Міністрів України, тоді як згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 3 квітня 2019 року № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» ДСА України уповноважена затверджувати виключно порядок його виплати. […] У зв`язку з цим визначення в п. 7 Порядку № 396 розмірів додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони за певними критеріями виходить за межі наданих ДСА України повноважень. Як наслідок, приписи п. 7 Порядку № 396 щодо встановлення розмірів додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони за певними критеріями не відповідають приписам Постанови Кабінету Міністрів України № 168, на виконання якої було прийнято Порядок № 396, а тому не можуть бути застосовані.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4, ст. 5, ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, який порушив права, свободи чи інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

За приписами п. 4 Порядку № 396 виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби.

Отже, додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, в розмірі до 30 000,00 грн на місяць протягом спірного періоду мала нараховуватись та виплачуватись позивачу третім відповідачем - Територіальним управлінням Служби судової охорони у Донецькій області.

Згідно із приписами п. 2.1 розділу ІІ «Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 грудня 2012 року № 1407, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 січня 2013 року за № 130/22662, який регламентує організаційні взаємовідносини між органами Державної казначейської служби, розпорядниками бюджетних коштів, одержувачами бюджетних коштів, а також розподіл обов`язків та відповідальності між ними в процесі обслуговування державного бюджету за видатками, операціями з надання кредитів за рахунок коштів державного бюджету та з погашення державного боргу з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та інших нормативно-правових актів, головні розпорядники до початку бюджетного періоду визначають мережу за територіями (обласний рівень) із зазначенням статусу кожної установи (розпорядник бюджетних коштів або одержувач бюджетних коштів), яка обслуговується у відповідному органі Казначейства. Відповідальні виконавці бюджетних програм визначають мережу і подають головному розпоряднику для зведення мережі по головному розпоряднику.

До цієї мережі включаються головний розпорядник, розпорядники нижчого рівня, які у своїй діяльності підпорядковані відповідному головному розпоряднику та/або діяльність яких координується через нього, та одержувачі бюджетних коштів, які уповноважені головним розпорядником на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримують на їх виконання кошти з державного бюджету.

До мережі включаються розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів, внесені до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, у встановленому законодавством порядку.

Згідно із відомостями з Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів (https://www.treasury.gov.ua/unifie-register-search) Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області є розпорядником бюджетних коштів.

Отже, саме третій відповідач, який здійснював нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення у спірні періоди, допустив протиправну бездіяльність у спірних правовідносинах щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди.

Щодо зауважень третього відповідача з приводу не виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, з підстав відсутності відповідних бюджетних асигнувань, суд зазначає, що наявність певних умов для виплати винагороди (зокрема, отримання відповідного фінансування) не звільняє суб`єктів владних повноважень від виконання обов`язків по нарахуванню і виплаті визначених нормативно-правовими актами сум, а лише зобов`язує суб`єкта владних повноважень вчиняти дії, спрямовані на виконання покладених на нього законодавством обов`язків.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у рішенні від 29 вересня 2020 року у зразковій справі № 440/272/20 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року, якою дане рішення залишено без змін.

Крім цього, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, порушує гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року право особи мирно володіти своїм майном, оскільки доки відповідні правові норми, що передбачають певні виплати, є чинними, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах (справа «Кечко проти України», заява № 63134/00, рішення від 8 листопада 2005 року).

Застосування судом принципу верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ є вимогою ч. 2 ст. 6 КАС України.

Суд зауважує, що перший та другий відповідачі не можуть відповідати за неналежне нарахування та виплату третім відповідачем додаткової винагороди позивачеві, передбаченої Постановою № 168, адже між позивачем і вказаними відповідачами безпосередньо не виникло жодних правовідносин, у яких би ці суб`єкти владних повноважень порушили права позивача. Бюджетні правовідносини, які виникають між учасниками бюджетного процесу стосовно реалізації їхніх бюджетних повноважень (прав та обов`язків з управління бюджетними коштами), безпосередньо не стосуються позивача.

Аналогічні висновки були зроблені Верховним Судом у рішенні від 6 квітня 2023 року у зразковій справі № 440/2722/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року, яким було визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Закарпатській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Закарпатській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30 000,00 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Як зазначено у вказаному рішенні, ознаками типових до цього рішення справ є наступне:

а) позивачем є співробітник Служби судової охорони;

б) відповідачем є центральний орган управління (Центральний апарат) або територіальний підрозділ (територіальне управління) Служби судової охорони;

в) предметом спору є додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168;

г) спір виник внаслідок невиплати співробітнику Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168;

г) предметом позову є позовні вимоги (по-різному сформульовані, але однакові по суті) про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача щодо ненарахування і невиплати додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168, та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити таку винагороду, починаючи з 24 лютого 2022 року (стягнення з відповідача суми додаткової винагороди за певний період).

Також у вказаному рішенні зазначено, що висновки Верховного Суду у цій зразковій справі щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України № 168 у посутньому зв`язку з положеннями статей 43 і 58 Конституції України, статей 161, 165 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», нормами Порядку № 384 і Порядку № 396 належить застосовувати в адміністративних справах про виплату на користь співробітників Служби судової охорони додаткової винагороди у правовідносинах, що виникли з 24 лютого 2022 року.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню: шляхом визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області щодо не нарахування і не виплати позивачу за період з 24 лютого 2022 року по 7 листопада 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та зобов`язання Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену зазначеної в розмірі 30 000,00 грн на місяць (пропорційно відпрацьованим дням), за період з 24 лютого 2022 року по 7 листопада 2022 року.

Позовні вимоги позивача до першого та третього відповідачів задоволенню не підлягають.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» позивач є звільненим від сплати судового збору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної судової адміністрації (, зареєстроване місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5), Служби судової охорони (, зареєстроване місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5), Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса Ф, буд. 43) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року по 7 листопада 2023 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30 000,00 грн на місяць (пропорційно відпрацьованого часу) за період з 24 лютого 2022 року по 7 листопада 2023 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна