Справа № 500/2224/20
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/2224/20

16 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом приватного підприємства "Агро-Ленд" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021, задоволено позов приватного підприємства "Агро-Ленд" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

На адресу суду 31.10.2023 надійшла заява приватного підприємства "Агро-Ленд" про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Державну податкову службу України подати звіт про виконання судового рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 у справі №500/2224/20 встановивши строк для цього 10 робочих днів.

В обгрунтування вказаної заяви зазначено, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 19.11.2020 у справі №500/2224/20 набрало законної сили, було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа виданого Тернопільським окружного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі №500/2224/20, та надано боржнику Державній податковій службі України 10 робочих днів зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 07.02.2020, подану приватним підприємством "Агро-Ленд". Позивач зазначає, що постановою державного виконавця накладено на боржника - Державну податкову службу України штраф в сумі 5100,00 грн., в зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин. Через подальше невиконання рішення суду постановою державного виконавця накладено на боржника - Державну податкову службу України штраф в сумі 10200,00 грн. в зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин. Надалі, постановою державного виконавця від 13.07.2022 закінчено виконавче провадження №66586084 по примусовому виконанню виконавчого листа про зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 07.02.2020, подану приватним підприємством "Агро-Ленд". В постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець вказав про неможливість виконання рішення суду без участі боржника.

Позивач вказує, що на час звернення із даною заявою рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист Тернопільським окружним адміністративним судом, у цій справі не виконано, а податкова накладна не зареєстрована, в підтвердження чого надає відомості із електронного кабінету платника податку.

Ухвалою суду від 06.11.2023 призначено заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду до розгляду у судовому засіданні на 16.11.2023.

13.11.2023 на адресу суду надійшли заперечення Державної податкової служби України проти встановлення судового контролю, в якому вказує, що виконання вищезазначеної категорії судових рішень здійснюється відповідно до вимог законодавства та у порядку, визначеними розпорядчими документами Державної податкової служби України. У зв`язку з чим виконання судових рішень такої категорії потребує певного часу. При цьому, встановлення судового контрою за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування норми ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) це прерогатива суд. Разом з цим, позивач не позбавлений звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважає, що дією або бездіяльністю органу державної податкової служби порушено його права, свободи чи інтереси в процесі виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

13.11.2023 на адресу суду надійшла заява позивача, якою додатково проінформовано, що позивач звертався до Державної податкової служби України щодо виконання рішення суду та реєстрації податкової накладної №4 від 07.02.2020. Відповідач листом від 01.11.2023 №3285/6199-00-05-03-01-06 повідомив про вжиття заходів щодо реєстрації податкових накладних, в тому числі і за рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду 19.11.2020 у справі №500/2224/20. Однак будь-яким чином не надано пояснень, як на протязі 3 років неможливо зареєструвати податкові накладні.

Представник позивача просив розгляд заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду здійснювати в порядку письмового провадження.

В судовому засіданні представник ДПС України заперечила проти встановлення судового контролю, оскільки рішення перебуває на стадії виконання, просила розгляд заяви продовжити в порядку письмового провадження.

Враховуючи положення ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 та ч.4 ст.382 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду заяви у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж поданої заяви, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд при вирішенні питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, враховує наступне.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з ч.2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (ч.1 ст.370 КАС України).

Положеннями ч.1 ст.382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у вигляді подання звіту про виконання судового рішення.

На переконання суду, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Суд вказує на те, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Можливість встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після його ухвалення, зокрема, шляхом подання суб`єктом владних повноважень у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення, передбачена і в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 800/592/17.

Разом з цим, відповідно до абзацу 3 ст.129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Так, судове рішення може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.

За приписами ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено ст.63 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, за приписами ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

При цьому, згідно з п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Отже, приписами Закону України "Про виконавче провадження" визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021, задоволено позов приватного підприємства "Агро-Ленд" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення. Зокрема, зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 07.02.2020, подану приватним підприємством "Агро-Ленд".

За відомостями про виконавче провадження №66586084, з примусового виконання виконавчого листа, виданого 29.04.2021 Тернопільським окружного адміністративного суду у справі №500/2224/20, про зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 07.02.2020, подану приватним підприємством "Агро-Ленд", постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. від 13.07.2022 закінчено виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39, 40 Закону України "Про виконавче провадження". В постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець вказав про неможливість виконання рішення суду без участі боржника.

Таким чином, встановлені обставини свідчать про невиконання без поважних причин боржником Державною податковою службою України рішення суду, не зважаючи на накладення на нього штрафів в порядку приписів Закону України "Про виконавче провадження ".

За наведених обставин, на переконання суду існують підстави стверджувати, що примусове виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 у справі №500/2224/20, не дало очікуваних результатів, що є підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в частині встановлення судового контролю за виконанням Державною податковою службою України вказаного рішення суду від та зобов`язання Державної податкової служби України подати до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення у адміністративній справі №500/2224/20.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 0640/3719/18, від 04.03.2020 у справі № 539/3406/17, від 11.06.2020 у справі №640/13988/19.

У даному випадку вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, не дало жодних результатів і рішення суду залишилось не виконаним в частині, що не спростовано боржником станом на момент розгляду даної заяви судом.

При цьому, зважаючи на матеріали справи, суд має обґрунтовані підстави вважати, що в разі невстановлення судового контролю шляхом зобов`язання боржника подати звіт про виконання ним рішення суду, - останнє може залишитися невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Суд також повторює, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що невиконання рішень національних судів в Україні - системна проблема (зокрема, справа "Бурмич та інші проти України", заява № 46852/13).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву про встановлення судового контролю за виконання судового рішення, шляхом встановлення строку для подання звіту, необхідно задовольнити частково та встановити 15 днів, з моменту отримання цієї ухвали, на подання Державною податковою службою України до Тернопільського окружного адміністративного суду звіту про виконання судового рішення у цій справі, і такий застосований процесуальний засіб судового контролю не зумовлює порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Керуючись ст.241, 248, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву приватного підприємства "Агро-Ленд" про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задовольнити частково.

Зобов`язати Державну податкову службу України у п`ятнадцятиденний строк, з моменту отримання цієї ухвали, подати до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 у справі №500/2224/20 за позовом приватного підприємства "Агро-Ленд" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 16 листопада 2023 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.