Справа № 340/5528/23
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 листопада 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/5528/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження заяву про відстрочення виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу у місті Кропивницькому Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач (через представника адвоката Созінову Г.І.) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною відмову Відповідача та зобов`язати його обміняти в зв`язку зі зміною прізвища паспорт громадянина України у формі книжечки, керуючись ч. 1 п. 1 розділу 4 Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України № 456 від 06.06.2019.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2023,яке набрало законної 27.10.2023, позов задоволено частково. Зобов`язано Фортечний відділ у м. Кропивницькому Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області оформити і видати ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною прізвища паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.36-37).

27.10.2023 до суду надійшла заява, в якій представник відповідача просить відстрочити виконання рішення від 26.09.2023 до закінчення дії воєнного стану на території України.

Заява по суті вмотивована тим, з метою запобігання викраденню і використанню у злочинних цілях бланків паспортів громадянина України, що знаходились на зберіганні в УДМС, а також їх захопленню особами, що можуть їх використати для нанесення шкоди національній безпеці України, вказані бланки для забезпечення їх централізованого і надійного зберігання евакуйовані за межі Кіровоградської області. Їх доставлення до Фортечного відділу наразі є неможливим, тому з об`єктивних причин виникла нагальна необхідність відстрочити судове рішення у даній справі (а.с.40-42).

Ухвалою від 14.11.2023 заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.11.2023 (а.с.48).

Представники сторін у судове засідання не з`явилися.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно ч.9 ст.205 та ч.2 ст.378 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи, суд зазначає наступне.

Стаття 124 Конституції України і стаття 370 КАС України встановлюють, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частинами 4, 5 статті 378 КАС України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Отже, вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суду слід встановити та перевірити наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або обставин, що роблять його виконання неможливим, врахувати ступінь вини відповідача (у даному випадку - заявника), стихійне лихо, інші надзвичайні події.

Так, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність цих обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами, як це встановлено ст.ст. 72, 77 КАС України. При цьому, обов`язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та який в подальшому неодноразово продовжувався і триває станом на сьогодні.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

Відповідно до частини 1, 2 статті 20 вказаного Закону, правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Зокрема, згідно статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Положеннями статті 25 Конституції України передбачено, що громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство. Громадянин України не може бути вигнаний за межі України або виданий іншій державі. Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Отже, окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень в умовах воєнного стану встановлюються законом.

Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" не встановлені жодні обмеження щодо видачі паспорта громадянина України під час воєнного стану.

Отже, запровадження воєнного стану не може слугувати підставою для обмеження права позивача на отримання документа, що посвідчує його особу - паспорта громадянина України у формі книжечки, більш того - право на отримання якого встановлене рішенням суду.

Об`єктивною та загальновідомою обставиною є факт відсутності бойових дій з 24.02.2022 року по сьогоднішній день на території Кіровоградської області.

22.03.2022 Державною міграційною службою України було прийнято наказ №57 "Про передачу бланків паспорта громадянина України зразка 1994 року з балансу територіальних органів на баланс та книг обліку надходження і витрачання бланків паспортів", пункту 1 якого, наказано передати з балансів територіальних органів ДМС на баланс залишки бланків паспорта громадянина України зразка 1994 року згідно актів приймання-передачі/накладних (вимог), сформованих відповідними територіальними органами.

Згідно пп. 2.1 п. 2 наказу №57, начальникам ГУ ДМС, УДМС в областях, ЦМУ, ДМС у м. Києві та Київській області наказано забезпечити до 25.03.2022 в установленому законодавством порядку передачу бланків паспорта громадянина України зразка 1994 року з балансу підпорядкованого територіального органу ДМС на баланс згідно актів приймання-передачі/накладних (вимог), сформованих відповідними територіальними органами (а.с.43-44).

Разом з тим, суду не надано доказів (актів приймання-передачі/накладних (вимог), тощо) того, що дійсно бланки паспортів громадянина України, що знаходились на зберіганні в УДМС, були евакуйовані за межі Кіровоградської області.

Крім того, відповідно до пункту 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 360, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно підпункту 10 пункту 4 цього Положення ДМС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Відповідно до підпункту 4 пункту 5 Положення ДМС з метою організації своєї діяльності надає територіальним органам та територіальним підрозділам методичну і практичну допомогу, проводить перевірки їх діяльності.

Заявником не надано доказів відмови ДМС України у наданні методичної та практичної допомоги щодо організації виконання своїх безпосередніх функцій з метою виконання рішення суду у цій справі, яке набрало законної сили. Відповідно, заявник (відповідач) не позбавлений можливості сформувати запит на отримання бланку паспорту з метою виконання даного судового рішення, яке набрало законної сили.

Слід також зазначити, що у спірному випадку обставини перенаправлення бланків паспортів та посилання на неможливість його видачі особі беззаперечно порушують необхідних баланс між діями суб`єкта владних повноважень та наслідками таких дій для такої особи, а саме - позбавлення її права легітимної ідентифікації задля реалізації своїх безпосередніх прав, як то, права на здобуття освіти, права на працю, тощо, безпосередньою умовою для реалізації яких є посвідчення особи, встановлене законом, яким, в у такому виключному випадку, є паспорт громадянина України.

Чинне законодавство, і рішення суду визначає беззаперечне право особи на отримання паспорта громадянина України. Особиста ж ініціатива органу суб`єкта владних повноважень, яким у даному випадку є Державна міграційна служба України, що виразилась в одноособовому вирішенні питання щодо зберігання бланків паспортів поза межами територіальної доступності органу за відсутності відповідного нормативного акту, який би давав йому таке право, та вирішила аргументувати свою бездіяльність щодо невиконання рішення суду своїми діями щодо перебування таких бланків в іншій області (не повідомивши суд в якій), не узгоджена з вимогами чинного законодавства та не може бути прийнята судом в якості обґрунтованої, легітимної причини неможливості виконання рішення суду про зобов`язання видати паспорт особі у зв`язку зі зміною прізвища.

Враховуючи вищевикладене, підстави, на які посилається заявник щодо відстрочення виконання згаданого судового рішення, не дають підстав для висновку про істотність ускладнення чи неможливість виконання судового рішення, а відповідно заява заявника про відстрочення виконання рішення суду у цій адміністративній справі не підлягає задоволенню відповідно до вимог статті 378 КАС України.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 293-297, 378 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 у справі №340/5528/23.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк, установлений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО