Справа № 568/364/23
Суддя: Делалова О. М.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/364/23

Провадження №2-а/568/5/23

06 листопада 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 із позовною заявою, у якій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БАВ № 358394 від 08.08.2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ст. 125, ч.6 ст. 121 КУпАП в сумі 3 400,00 грн. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування свого позову, позивач посилається на те, що 28.02.2023р. отримав за своєю заявою на електронну пошту від Радивилівського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції оскаржувану постанову, після того як дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 від 15.02.2023р. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження з нього стягується в примусовому порядку 6 800,00 грн. штрафу згідно виконавчого документу - постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 358394 від 08.08.2022 року, виданою відповідачем на суму 3 400,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови, він притягується до адміністративної відповідальності за те, що 08.08.2022 року о 18:18 год. в с. Бугаївка, по вул. Шевченко керував трактором без номерного знаку на даному транспортному засобі; не зареєстрованим у встановленому законом порядку; без посвідчення тракториста-машиніста відповідної категорії; порушив правила проїзду перехрестя при виїзді на головну дорогу, а саме не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі; порушив використання попереджувальними сигналами, а саме не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці ТЗ поліцейським. Своїми діями, водій порушив п.п. 16.11, 2.1.а, 2.9.в, 30.2, 9.9б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ст. 125, ч.6 ст. 121 КУпАП. Про оскаржувану постанову він дізнався лише 28.02.2023 року, коли отримав від ВДВС постанову про відкриття виконавчого провадження. Вказав, що будь-якого порушення не скоював, постанова йому не вручалася, факт порушення ПДР заперечує. Окрім того, після отримання в ДВС оскаржуваної постанови, у її графах 8 та 9 «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» міститься ніби то його підпис. Проте вказану постанову він не підписував, підписи не його, а виконані іншою особою. Після відкриття провадження у справі він має намір звертатись до суду з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи з питанням до експерта, чи виконаний на оскаржуваній постанові підпис ним, чи іншою особою. Вважає, що строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягає поновленню судом, оскільки він не знав про існування оскаржуваної постанови, а підпис, який міститься у ній, ним не вчинявся.

Вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою що підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, оскільки об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що він вчинив адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зазначені в оскаржуваній постанові; обставини, зазначені в оскаржуваній постанові є безпідставними та необґрунтованими; поліцейським не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме ним порушення правил дорожнього руху; оскаржувана постанова йому не вручалася, права йому не роз`яснювалися, оскільки його підпис в постанові відсутній. У зв`язку з наведеним, просив поновити строк на оскарження постанови серія БАВ № 358394 від 08.08.2022 року, скасувати оскаржувану постанову, і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідача надіслав до суду відзив, в якому проти задоволення позову позивача заперечив, та вказав, що, зважаючи на те, що ОСОБА_1 08.08.2022р. керував ТЗ з порушенням ПДР, працівником поліції при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вимог законодавства. Факт правопорушення фіксувався на бодікамеру, однак з моменту винесення постанови та подання позовної заяви до Радивилівського районного суду сплинув термін понад 6 місяців, та згідно п. 9 розділу XII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 відеозапис було знищено у зв`язку із спливом строку його зберігання. Таким чином, надати докази до суду для підтвердження вчиненого позивачем правопорушення неможливо. Зауважив, що ОСОБА_1 на місці погодився з порушенням, жодних претензій до поліцейських не мав. Поліцейські діяли у межах своїх повноважень, а тому підстав для скасування постанови немає.

21.04.2023 року відкрито провадження у справі, при цьому питання про поновлення строку на оскарження постанови відповідно до ч. 2 ст. 102 КАС при відкриття провадження у справі не вирішувалось.

03.07.2023 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу.

У судовому засідання позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також стягнути на його користь з відповідача понесені судові витрати.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Рівненській області, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 1ст. 177 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 1ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з висновком експерта № 3239 від 10.10.2023 року, за результатами проведеної на виконання ухвали суду від 03.07.2023 року у даній справі судової почеркознавчої експертизи, підписи в графі 8: «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено та графі 9: «Копію постанови мною отримано» в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 358394 від 08.08.2022 року виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Таким чином, ознайомившись з матеріалами справи, оскільки позивач оскаржувану постанову після її винесення від відповідача не отримував, доказів протилежного суду не надано, підпис про отримання постанови, який міститься в постанові, виконаний не позивачем, суд дійшов висновку, що строк оскарження дій відповідача позивачем був пропущений з поважних причин, а тому був поновлений.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 358394, складеної 08.08.2022 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області Ясеновським І.О., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч.2 ст. 122, ч.6 ст. 121, ст. 125 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. Відповідно до оскаржуваної постанови останній 08.08.2022 року о 18 год. 18 хв. в с. Бугаївка по вул. Шевченко керував трактором Smifeng SF 24 без номерного знаку на даному транспортному засобі; не зареєстрованим у встановленому законом порядку; без посвідчення тракториста-машиніста відповідної категорії; порушив правила проїзду перехрестя при виїзді на головну дорогу, а саме не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі; порушив використання попереджувальними сигналами, а саме не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці ТЗ поліцейським, чим порушив п.п. 16.11, 2.1.а, 2.9.в, 30.2, 9.9б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ст. 125, ч.6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Разом з цим, представником відповідача в підтвердження зазначених обґрунтувань у відзиві, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України не надано жодного доказу, передбаченого ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б указували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ч.6 ст. 121, ст. 125 КУпАП. В матеріалах справи, як доказ, наявна лише постанова, яка є предметом оскарження.

Відеозапису нагрудної камери патрульного, яка працювала під час виявлення адміністративного правопорушення, суду відповідачем не надано.

З врахуванням наведеного, суд доходить висновку, що відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 08.08.2022 року о 18 год. 18 хв. в с. Бугаївка по вул. Шевченко п.п. 16.11, 2.1.а, 2.9.в, 30.2, 9.9б ПДР України.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28.10.2019 року у справі № 161/7041/17 (адміністративне провадження № К/9901/23913/18).

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126, ч.2 ст. 122, ч.6 ст. 121, ст. 125 КУпАП, суд доходить висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки докази протилежного суду надано не було.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати, понесені ОСОБА_1 - судовий збір в розмірі 536,80 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 8 842,26 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 245, 247, 251, 283, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 5, 9, 77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №358394 від 08.08.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ст. 125, ч.6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Провадженням в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ст. 125, ч.6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) та витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 8 842,26 грн. (вісім тисяч вісімсот сорок дві гривні двадцять шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.11.2023р.

Суддя О.М. Делалова