Справа № 300/2501/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 300/2501/23 пров. № А/857/12005/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Ніколіна В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року у справі № 300/2501/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

суддя в 1-й інстанції Кафарський В. В.

час ухвалення рішення 09.06.2023 року,

місце ухвалення рішення м.Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 09.06.2023 року,

в с т а н о в и в:

Адвокат Окуневич М. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив визнання протиправною відмову щодо неврахування до спеціального (педагогічного) стажу ОСОБА_1 періоду роботи за сумісництвом з 01 вересня 1988 року по 01 вересня 1989 року на посаді вчителя математики у Турійській середній школі та ненарахування і невиплати грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу ОСОБА_1 період роботи за сумісництвом з 01 вересня 1988 року по 01 вересня 1989 року на посаді вчителя математики у Турійській середній школі та нарахувати і виплатити грошову допомогу в розмірі 10 пенсій, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування до спеціального (педагогічного) стажу ОСОБА_1 періоду її роботи за сумісництвом з 01 вересня 1989 року по 01 вересня 1989 року на посаді вчителя математики у Турійській середній школі. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу ОСОБА_1 період її роботи за сумісництвом з 01 вересня 1989 року по 01 вересня 1989 року у зв`язку із чим нарахувати та виплатити грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що пільговий стаж ОСОБА_1 становить 29 років 7 місяців і 29 днів, а тому підстави для нарахування та виплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відсутні. Зазначає, що період роботи позивача за сумісництвом з 01 вересня 1988 року по 01 вересня 1989 року не може бути зарахований до спеціального (педагогічного) стажу, оскільки у трудовій книжці серії НОМЕР_1 відсутні відомості про період роботи ОСОБА_1 за сумісництвом з 01 вересня 1988 року по 01 вересня 1989 року на посаді вчителя математики у Турійській середній школі. Крім того, звертає увагу на те, що основною умовою призначення пенсії за вислугу років є те, що зайнятість на зазначених у Переліку посадах має бути за основним місцем роботи. Робота на посаді, не передбаченій Переліком, а також робота на посадах, що ним не передбачені, проте за сумісництвом, не дають права на пенсію за вислугу років. Таким чином, вважає, що дії пенсійного органу є правомірними та підстави для задоволення позову відсутні. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням страхового стажу 42 роки 4 місяці 8 днів, що підтверджується листом від 09 березня 2023 року №1448-1027/К-02/8-0900/23 (а.с. 24-25).

06 лютого 2023 року позивач через свого представника звернулась до відповідача, оскільки з часу призначення пенсії їй не було виплачено грошову допомогу, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що встановлено судом із копії відповідної заяви (а.с.22-23).

Листом від 09 березня 2023 року №1448-1027/К-02/8-0900/23 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило, що права на виплату грошової допомоги ОСОБА_1 немає, оскільки її спеціальний (педагогічний) стаж складає 29 років 7 місяців 29 днів за періоди роботи з 15 серпня 1984 року по 13 серпня 1985 року, з 01 вересня 1993 року по 30 квітня 2022 року (а.с.24-25).

Судом досліджено копію трудової книжки позивача від 15 серпня 1984 року НОМЕР_1 та встановлено, що ОСОБА_1 працювала:

з 15 серпня 1984 року по 13 серпня 1985 року вчителем фізики та математики Ружинської восьмирічної школи;

з 01 вересня 1993 року по 31 серпня 1994 року вихователем інтернату Рогатинської гімназії ім. Володимира Великого Івано-Франківської області;

з 01 вересня 1994 року по теперішній час вчителем фізики Рогатинської гімназії ім. Володимира Великого Івано-Франківської області (у подальшому перейменовано у Академічний ліцей «Рогатинська гімназія імені Володимира Великого» Рогатинської районної ради Івано-Франківської області», Рогатинський ліцей «Гімназія імені Володимира Великого» Рогатинської районної ради Івано-Франківської області) (а.с.10-21).

Разом з тим, на думку позивача, до її спеціального (педагогічного) стажу має бути зараховано період роботи за сумісництвом з 01 вересня 1988 року по 01 вересня 1989 року на посаді вчителя математики у Турійській середній школі, що підтверджується довідкою відділу освіти, молоді та спорту Турійської селищної ради Волинської області від 30 грудня 2022 року №718/01-08/2-22 та витягом з книги наказів Турійського райвно (а.с.26, 33).

Вважаючи протиправною відмову відповідача у виплаті їй грошової допомоги, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оформленої листом від 09 березня 2023 року №1448-1027/К-02/8-0900/23, ОСОБА_1 звернулась у суд з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність відповідача щодо не зарахування до спеціального (педагогічного) стажу позивача періоду її роботи за сумісництвом з 01 вересня 1988 року по 01 вересня 1989 року на посаді вчителя математики у Турійській середній школі є протиправною, оскільки матеріалами справи підтверджується, що у спірний період роботи ОСОБА_1 за 1988 -1989 роки працювала по сумісництву вчителем математики у Турійській середній школі, а тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача зарахувати спірні періоди роботи за сумісництвом до спеціального (педагогічного) стажу, у зв`язку з чим нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Ч.2 ст.24 Закону №1058-1V передбачає, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Крім того, п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачає, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23 листопада 2011 року затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, котрий визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до п.2 цього Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

При цьому, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" №909 від 04 листопада 1993 року (далі - Постанова №909), відповідно до якої затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Відповідно до цієї постанови до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Зазначеним переліком визначено, що в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: вчителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

П.5 цього Порядку №1191 передбачає, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З системного аналізу наведених вище норм вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується із наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад у закладах та установах державної і комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, у копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містяться наступні записи: з 15 серпня 1984 року по 13 серпня 1985 року позивач вчителем фізики та математики Ружинської восьмирічної школи; з 01 вересня 1993 року по 31 серпня 1994 року вихователем інтернату Рогатинської гімназії ім. Володимира Великого Івано-Франківської області; з 01 вересня 1994 року по теперішній час вчителем фізики Рогатинської гімназії ім. Володимира Великого Івано-Франківської області (у подальшому перейменовано у Академічний ліцей «Рогатинська гімназія імені Володимира Великого» Рогатинської районної ради Івано-Франківської області», Рогатинський ліцей «Гімназія імені Володимира Великого» Рогатинської районної ради Івано-Франківської області) (а.с.10-21).

Вказані обставини відповідачем не заперечуються, при цьому листом від 09 березня 2023 року №1448-1027/К-02/8-0900/23 пенсійний фонд повідомив, що позивач немає права на виплату грошової допомоги, оскільки її спеціальний (педагогічний) стаж складає 29 років 7 місяців 29 днів за вищевказані періоди роботи (а.с.24-25).

Так, згідно зі ст.56 Закону України №1788-XII Про пенсійне забезпечення (у редакції, що діяла до 01 січня 2004 року) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п.1-3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.17-18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Однак, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01 вересня 1988 року по 01 вересня 1989 року працювала на посаді вчителя математики у Турійській середній школі, що підтверджується довідкою від 30 грудня 2022 року №718/01-08/2-22 та копією наказу №141 відділу освіти, молоді та спорту Турійської селищної ради Волинської області (а.с.26, 33).

Крім того, зі змісту вищевказаної довідки вбачається, що згідно з особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1988-1989 навчальний рік ОСОБА_1 вичитала у Турійській середній школі 182 години.

Таким чином, вищевказаними документами підтверджується, що у спірний період позивач була працевлаштованою та отримувала заробітну плату у вказаному навчальному закладі. Будь-яких посилань на невідповідність довідки чи наказу чинному законодавству (або їх недостовірності) відповідач не навів. Довідка та наказ, які були надані позивачем, на цей час є дійсними, мають відбиток печатки та підпис.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року в справі №442/456/17 звернула увагу на те, що сумісництвом є виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації.

У пункті 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року №78, зазначено, що працівникам підприємств, установ, організацій (далі - підприємство), які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота.

Працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах.

При цьому, колегія суддів зазначає, що законодавчі застереження щодо неврахування періодів роботи за сумісництвом до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, відсутні.

Таким чином, з врахуванням наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірний період роботи позивача з 01 вересня 1988 року по 01 вересня 1989 року на посаді вчителя у математики у Турійській середній школі по сумісництву підтверджені належними доказами, а тому такий період має бути зарахований до стажу роботи позивача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на день досягнення пенсійного віку працювала в установі державної форми власності на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" -"ж" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення і має страховий стаж більше 30 років на такій посаді, а також позивач до цього не отримувала будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 має право на зарахування до спеціального (педагогічного) стажу період роботи з 01 вересня 1988 року по 01 вересня 1989 року на посаді вчителя математики у Турійській середній школі по сумісництву та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 вересня 1988 року по 01 вересня 1989 року на посаді вчителя математики у Турійській середній школі по сумісництву та нарахувати і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що допущена судом помилка у резолютивній частині рішення суду (помилково вказано період роботи з 01 вересня 1989 року замість правильного 01 вересня 1988 року) не впливає на правильність висновків суду та вирішення розглядуваного спору та може бути усунута судом в порядку ст.253 КАС України, як описка судового рішення.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог у частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року у справі № 300/2501/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 17 листопада 2023 року.