Справа № 460/14582/23
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2023 року м. Рівне №460/14582/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , представник Тимошенко О.В.,

відповідача: представник Сорочук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції у Волинській області
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 05.06.2023 №1297/в "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією" у частині застосування до ОСОБА_1 , майора поліції, слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 06.06.2023 №241о/с "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_1 майора поліції, слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, із служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 майора поліції, слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувані накази є безпідставними, винесені із порушенням норм чинного законодавства, оскільки в діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку.

Ухвалою суду від 21.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 27.06.2023 суд задовольнив клопотання позивача перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 11.07.2023.

04.07.2023 (у межах встановленого судом строку) відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки звільнення як вид дисциплінарного стягнення було застосовано до позивача у повній відповідності з вимогами чинного законодавства.

Підготовче засідання 11.07.2023 було відкладено на 20.07.2023 за клопотанням відповідача.

У підготовчому засіданні 20.07.2023 витребувано у відповідача додаткові докази, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 19.09.2023.

18.08.2023 на виконання вимог ухвали від 20.07.2023 до суду від відповідача надійшли додаткові докази.

Судове засідання 19.09.2023 відкладено на 10.10.2023 за клопотанням відповідача.

У судовому засіданні 10.10.2023 оголошено перерву до 26.10.2023 у зв`язку з витребуванням у відповідача додаткових доказів.

У судовому засіданні 26.10.2023 оголошено перерву до 31.10.2023 у зв`язку з витребуванням у відповідача додаткових доказів.

У судовому засіданні 31.10.2023 закінчено розгляд справи ухваленням рішення.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснили, що звільнення позивача з посади відбулося з порушенням норм чинного законодавства. Службове розслідування було формальним, а висновок, складений за його наслідками, не містить належного обґрунтування вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Вказали, що у жодному кримінальному провадженні, щодо неналежного досудового розслідування яких було призначено службове розслідування, позивач не був призначений як слідчий слідчого відділення відділення №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції. Звернули увагу суду на те, що службовим розслідуванням було охоплено період п`ять місяців 2023 року, а позивач на посаді слідчого перебував з 29.03.2023 та працював до незаконного звільнення лише 26 календарних (20 робочих) днів. Зазначили, що позивач не міг самостійно змінити ключ доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки у випадку переведення на іншу посаду обов`язок надіслати відповідну інформацію до адміністратора реєстру покладається на кадровий підрозділ. Просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суду пояснила, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки проведеним у повній відповідності з вимогами чинного службовим розслідуванням встановлено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Зокрема, встановлені порушення вимог службової дисципліни, невиконання позивачем вимог Конституції України, Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилися у самоусуненні від виконання своїх службових обов`язків щодо розслідування злочинів у сфері транспорту, невиконанні слідчих та процесуальних дій. Це призвело до неприйняття у кримінальних провадженнях тривалий час законних процесуальних рішень і, як наслідок, відсутність будь-яких практичних результатів роботи. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 01.09.2009, з 07.11.2015 після успішного проходження атестації в Національній поліції України У липні 2020 року отримав спеціальне звання середнього складу поліції майор поліції.

Ці обставини підтверджуються наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 30.07.2020 №279о/с "По особовому складу" та послужним списком ОСОБА_1 (№) (т.1 а.а.с.39, 48-57).

Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 29.03.2023 №129о/с "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_1 призначено слідчим слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції, із звільненням з посади заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП (т.1 а.с.41).

Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 02.06.2023 №625 "Про призначення та проведення службового розслідування" призначено службове розслідування за фактами, викладеними у доповідній записці заступника начальника організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП ОСОБА_2 від 02.06.2023 (т.1 а.а.с.63-64).

Цим же наказом створено дисциплінарну комісію, до складу якої заступника начальника слідчого управління ГУНП у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_3 (голова комісії), т.в.о.заступника начальника управління - начальника відділу підтримки управління головної інспекції ГУНП капітана поліції ОСОБА_4 , старшого слідчого в ОВС організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП підполковника поліції ОСОБА_5 та юрисконсульта сектору правового забезпечення ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

На виконання зазначеного наказу дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції у Волинській області проведено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом незадовільної роботи з розслідування кримінальних проваджень про шахрайства та дорожньо-транспортні пригоди слідчими слідчого відділення відділення №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, за наслідком якого складено висновок службового розслідування від 05.06.2023 №5637/24/1-2023 (т.1 а.а.с.111-130).

Зазначеним висновком рекомендовано застосувати до майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 05.06.2023 №1297/в "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів, запропонованих дисциплінарною комісією" наказано застосувати до майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (т.1 а.а.с.34).

Згідно із цим наказом, дисциплінарне стягнення до позивача застосовано за вчинення дисциплінарного проступку, що призвело до систематичного порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, недотриманні положень вимог частини 8 пункту 4 розділу V наказу МВС України №570 від 06.07.2017 "Про організацію діяльності слідчих підрозділів", посадової інструкції, керівних вказівок Національної поліції України та Головного управління Національної поліції у Волинській області, щодо дотримання законності та службової дисципліни, та виразилося у самоусуненні від виконання своїх службових обов`язків, зокрема по розслідуванню кримінальних проваджень, про тяжкі злочини, передбачені ч.3 ст.190 КК України, невиконання слідчих та процесуальних дій, що призвело до неприйняття у них тривалий час законних процесуальних рішень і, як наслідок, відсутність будь-яких практичних результатів роботи.

Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 06.06.2023 №241о/с "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_1 звільнено 06 червня 2023 року з посади слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП, за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби).

Вважаючи накази Головного управління Національної поліції у Волинській області від 05.06.2023 №1297/в та від 06.06.2023 №241о/с протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (ч.1 ст.17 Закону №580-VIII).

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 2 ст.19 Закону №580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний Статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Дисциплінарного Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного Статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У ст.11 Дисциплінарного Статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з вказаним Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частинами 1-3 ст.13 Дисциплінарного Статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного Статуту унормовано, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського (ч.1).

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч.2).

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (ч.3).

Згідно з ч.4 ст.14 Дисциплінарного Статуту, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частиною 6 ст.14 Дисциплінарного Статуту встановлено, що службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч.10 ст.14 Дисциплінарного Статуту).

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що поліцейський може бути підданий дисциплінарному стягненню не інакше, як за вчинення дисциплінарного проступку, факт вчинення якого має бути встановлено та доведено в ході проведеного службового розслідування, проведеного з дотриманням встановленої процедури.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування щодо поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п.1 розд.II Порядку №893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з п.2 розд.II Порядку №893, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування.

Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (п.1 розд.V Порядку проведення службових розслідувань).

Відповідно до п.4 розд.V Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Згідно з п.5 розд.VI Порядку №893, у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування.

Як встановлено судом, дисциплінарна комісія під час проведення службового розслідування дійшла висновку про існування підстав для звільнення ОСОБА_1 із служби в поліції згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII.

Зокрема, у висновку службового розслідування від 05.06.2023 зазначено таке: "В ході роботи дисциплінарної комісії, вивченням матеріалів встановлено, що слідчими СВ ВП №1 (м.Ківерці) упродовж 5 місяців 2023 року розслідувалося 1076 кримінальних проваджень, закінчено 191 провадження або 17,8%. За результатами досудового розслідування 47 кримінальних проваджень скеровано до суду з обвинувальними актами навантаження на одного практичного слідчого становить 4,3, що є найменшим показником (по області 4,98). Прийняте рішення про закриття у 125 кримінальних провадженнях, на 24 менше в порівнянні з минулим роком (2022 -149). Однак, при цьому, у 55 або 44% (найбільший показник по області) раніше закритих кримінальних провадженнях досудове розслідування відновлене, лише за травень у 10 провадженнях.

Так, 02.05.2023 прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Олішкевичем О.В. відповідно до даних ЄРДР відновлене досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000553, розпочатому за ч.2 ст.286 КК України, оскільки слідчим Кральковським В.В. при внесенні даних про закриття 28.02.2023 вказане кримінальне провадження не було прийняте до свого провадження.

Опитаний з вищевказаного слідчий слідчого відділення ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області майор поліції Кральковський В.В…. 05.06.2023 пояснив, що перебуваючи на посаді заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області, ним у кримінальному провадженні №0000553 від 21.11.2021, розпочатому за ч.2 ст.286 КК України, було прийнято рішення про призначення себе слідчим у даному кримінальному провадженні, для прийняття в подальшому кінцевого процесуального рішення за п.2 ч.1 ст.284 КПК України, та так як це виконувалося після 20 години 28 лютого 2023 року, котрий є останнім днем місяця, то виконувалося поспіхом, і ним була допущена технічна помилка щодо неприйняття даного кримінального провадження до свого провадження.

… На початок квітня 2023 року в залишку СВ ВП №1 (м.Ківерці) перебувало 29 кримінальних проваджень вказаної категорії, упродовж квітня прийнято в 2-х рішення про закриття, знову лише слідчим Романюком Б. і з урахуванням поточної реєстрації, на час заслуховування залишок проваджень зріс до 33, а станом на 01.06.2023 він не змінився. Так, за результатами роботи слідчих підрозділів упродовж 5 місяців встановлено, що питома вага встановлених осіб про зареєстровані кримінальні правопорушення, передбачені ст.286 КК України, у ВП №1 (м.Ківерці) є найнижчою в області - 9,1%, при середньому по області - 39,3%.

Начальником слідчого управління 09.05.2023 проведено заслуховування стану досудового розслідування кримінальних проваджень, розпочатих за фактами дорожньо-транспортних пригод, учинених на території обслуговування відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області.

Наказом начальника ГУНП у Волинській області від 29.03.2023 №129о/с майора поліції ОСОБА_1 призначено слідчим слідчого відділення ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, звільнивши з посади заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в області.

Однак, аналізом проведеного заслуховування встановлено, що досудове розслідування кримінальних проваджень про дорожньо-транспортні пригоди здійснювалось виключно слідчим слідчого відділення ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Богданом Романюком, ним же особисто здійснювались огляди місця події за фактами дорожньо-транспортних пригод.

Натомість, слідчим Кральковським В.В., який має досвід у розслідуванні кримінальних проваджень про дорожньо-транспортні пригоди, усі необхідні засоби, упродовж квітня-травня 2023 року не проведено жодної слідчої дії, не прийнято до провадження жодного кримінального провадження та не прийнято кінцевого процесуального рішення, що призвело до збільшення залишку нерозслідуваних таких проваджень.

Крім того, слідчим Кральковським В.В. в порушення вимог Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, із відповідними змінами та доповненнями, не було змінено ключ доступу до ЄРДР, останнього не було можливості призначити старшим слідчим у кримінальних провадженнях.

… Опитаний … начальник відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП підполковник поліції ОСОБА_7 пояснив, що проведеним заслуховуванням стан розслідування кримінальних проваджень про ДТП, які розслідуються слідчими ВП №1 (м.Ківерці), визнаний незадовільним.

Встановлено, що на час заслуховування в залишку перебувало 33 кримінальних провадження вказаної категорії, з яких 7 із смертельними наслідками. З числа розпочатих у поточному році 8 проваджень. У 8 кримінальних провадження, що розпочаті упродовж 2021-2022 років, надано вказівки на проведення конкретних слідчих дій чи призначення судових експертиз, які як правило стосувалися проведення слідчого експерименту, який не потребує спеціальних поглиблених знань в галузі розслідування дорожньо-транспортних пригод та призначення відповідних експертиз. В 7 кримінальних провадженнях вказано на прийнятті кінцевих процесуальних рішень, оскільки основний необхідний комплекс слідчих дій та відповідних судових експертиз проведений.

Так, у кримінальному провадженні №0000486 від 07.10.2021, розпочатому за ч.1 ст.286 КК України, на час заслуховування не було становлено як відносно автомобіля розташовувався пішохід і відповідно не прийнято кінцевого рішення, на час проведення службового розслідування казані недоліки не усунуто, рішення не прийнято.

По кримінальному провадженню №0000552 від 21.11.2021, розпочатому за ч.1 ст.286 КК України, із урахуванням заявленого клопотання до попереднього слідчого експерименту, необхідно було провести слідчу дію за участю водія і за результатами проведених слідчих дій вирішити питання про необхідність призначення інженерно-транспортної експертизи. На час проведення службового розслідування вказана слідча дія не проведена.

По кримінальному провадженню №0000444 від 18.09.2022, розпочатому за ч.1 ст.286 КК України, необхідно провести детальний допит учасників та свідків пригоди і вже з урахуванням наявних відеозаписів та юнь провести відповідні слідчі експерименти, однак на даний час жодної вказівки не виконано і як наслідок рішення не прийнято.

В кримінальному проваджені №0000514 від 30.10.2022, розпочатому за ч.1 ст.286-1 КК України, було вказано на проведенні додаткових допитів водія та свідків пригоди і проведення за їх участю слідчих експериментів та призначення інженерно-транспортної експертизи, чого на даний час не зроблено.

По кримінальному провадженню №0000544 від 16.11.2022, розпочатому за ч.2 ст.286 КК України, необхідно було провести слідчий експеримент, з метою встановлення можливості виявити рух гужового транспорту, загальної видимості проїзної частини тощо і за результатами проведеної слідчої дії призначити відповідну інженерно-транспортну експертизу. На час проведення службового розслідування не виконано.

В кримінальному проваджені №0000335 від 09.05.2020, розпочатому за ч.1 ст.286 КК України, де вказано на проведені з свідками пригоди повторного слідчого експерименту, за результатами якого необхідно призначити відповідну інженерно-транспортну експертизу, однак на даний час вказаної слідчої дії не зроблено.

Також у кримінальному проваджені №0000281 від 21.06.2021, розпочатому за ч.2 ст.286-2 КК України, аналогічно було вказано на необхідності проведення додаткових детальних допитів учасників пригоди, конкретизувати їх показання на місці під час проведення слідчого експерименту та з урахуванням здобутих даних призначити інженерно- транспортну експертизу і як результат на даний час вказані недоліки не усунуто.

Крім того, було встановлено, що в частині кримінальних проваджень, що перебувають у залишку, на час проведення заслуховування жодних слідчих дій не проводиться, експертизи не виконуються, а в них можливо прийняття кінцевих процесуальних рішень, однак провадження лежить тривалий час без руху.

Так, в кримінальному проваджені № 0000426, розпочатому 13.09.2021 за ч.2 ст.286 КК України, №0000625 від 07.07.2013 та №0000329 від 17.06.2019, вказано на прийняття кінцевих процесуальних рішень, однак упродовж місяця рішення у провадженні не прийнято та жодних слідчих дій не проводиться, а провадження перебуває в залишку.

Аналогічна ситуація в кримінальних провадженнях №0000348 від 17.07.2022 за ч.2 ст.286 КК України, №0000117 від 05.03.2023 за ч.1 ст.286 КК України та №0000173 від 03.04.2023 за ч.1 ст.286 КК України, де вказано на необхідності скерування цих проваджень до процесуального керівника із проектами повідомлень про підозру, однак на даний час у кримінальних провадженнях особам про підозру не повідомлено і провадження перебувають у залишку, жодних слідчих дій по них не проводиться.

Опитаний з вищевказаного слідчий слідчого відділення ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області майор поліції Кральковський В.В. …. 05.06.2023 пояснив, що з 29 березня 2023 року його переведено на посаду слідчого слідчого відділення поліції Т1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, а з 31 березня 2023 року перебував у відпусті 10 діб по 09.04.2023 та в подальшому також у відпустці на 10 діб з 14.04.2023 по 23.04.2023.

Щодо проведення заслуховування стану кримінальних проваджень, розпочатих за фактами дорожньо-транспортних пригод, учинених на території обслуговування відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що відбувалося 09.05.2023, присутній не був, так як кримінальних проваджень даної категорії у його провадженні не перебувало, а з 10.05.2023 перебував у відрядженні для надання практичної допомоги до відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області.

Відповідно до зазначених кримінальних проваджень, а саме №0000426, розпочатого 13.09.2021 за ч.2 ст.286 КК України, №0000625 від 07.07.2013 за ч.2 ст.286 КК України, №0000329 від 17.06.2019 за ч.2 ст.286 КК України, №0000348 від 17.07.2022 за ч.2 ст.286 КК України, №0000117 від 05.03.2023 за ч.1 ст.286 КК України, №0000173 від 03.04.2023 за ч.1 ст.286 КК України, №0000486 від 07.10.2021 за ч.1 ст.286 КК України, №0000552 від 21.11.2021 за ч.1 ст.286 КК України, №0000444 від 18.09.2022 за ч.1 ст.286 КК України, №0000544 від 16.11.2022 за ч.1 ст.286 КК України, №0000281 від 21.06.2021 за ч.2 ст.286-2 КК України йому розслідування не доручалося та кримінальні провадження не приймалися до провадження, про що свідчать матеріали кримінальних проваджень та відомості у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Після призначення на посаду слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області 24 квітня 2023 року його ознайомлено з посадовими інструкціями, відповідно до котрих не передбачено, що він закріплений за розслідуванням кримінальних проваджень у сфері транспорту, передбачених ст.ст.286, 286-1 КК України."

За приписами п.17 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Із наведеною нормою кореспондує норма п.1 розд.VI Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2021 №570, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.07.2017 за №918/30786 (далі Положення №570), згідно з якою слідчий - службова особа органу Національної поліції України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно з ч.2 ст.40 КПК України, слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п.3 розд.VI Положення №570, при виконанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний, зокрема: під час досудового розслідування дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків; виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі.

Судом встановлено, що висновки про недотримання окремими працівниками поліції норм кримінального процесуального законодавства України дисциплінарною комісією було зроблено за результатами аналізу стану кримінальних проваджень за п`ять місяців 2023 року.

Як зазначено судом вище, майора поліції ОСОБА_1 було призначено на посаду слідчим слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції наказом від 29.03.2023 №129о/с (т.1 а.с.41).

Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 31.03.2023 №137о/с "По особовому складу" майору поліції ОСОБА_1 , слідчому слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції надано частину невикористаної відпустки (з розрахунку 10 діб основної оплачуваної відпустки за 2022 рік) з 31 березня по 09 квітня 2023 року включно, з виїздом до Рівненської області (т.1 а.с.60).

Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 14.04.2023 №160о/с "По особовому складу" майору поліції ОСОБА_1 , слідчому слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції надано частину невикористаної відпустки (з розрахунку 10 діб основної оплачуваної відпустки за 2022 рік) з 14 квітня по 23 квітня 2023 року включно, з виїздом до Рівненської області (т.1 а.с.61).

Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 10.05.2023 №510 "Про надання практичної допомоги" майора поліції ОСОБА_1 , слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції було відряджено для надання практичної допомоги до відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Волинській області з 10.05.2023 по 31.05.2023 (т.1 а.с.42).

Отже, у період п`ять місяців (січень-травень) 2023 року на посаді слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції Кральковський В.В. перебував 22 календарні дні, з них 18 робочих днів: з 29.03.2023 до 30.03.2023, з 10.04.2023 до 13.04.2023, з 24.04.2023 до 09.05.2023.

З огляду на зазначені обставини та положення ст.219 КПК України щодо строків досудового розслідування, суд вважає безпідставними твердження відповідача про неприйняття позивачем у кримінальних провадженнях законних процесуальних рішень тривалий час.

Що стосується порушень, допущених ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0000553, суд зазначає, що позивач визнав вчинене ним порушення як у ході службового розслідування, так і під час судового розгляду справи.

Проте, зазначене порушення вчинене позивачем 28 лютого 2023 року під час перебування на посаді заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області, на яку останній був призначений наказом від 09.09.2022 №340о/с "По особовому складу" (т.1 а.с.40).

Ця обставина унеможливлює застосування будь-якого дисциплінарного стягнення до позивача, як до слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції.

Відповідно до ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження;

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Досудове розслідування організовує керівник органу досудового розслідування (ч.1 ст.39 КПК України).

Частиною другою статті 39 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування уповноважений: 1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; 2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; 3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора; 4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; 5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом; 6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; 7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Частиною першою статті 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є, зокрема, всі рішення органів досудового розслідування.

Рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, визнає це за необхідне (ч.3 ст.110 КПК України).

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що процесуальне рішення про визначення слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має прийматися у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови.

Таким чином, позивач мав право приймати до свого провадження справу про кримінальне правопорушення та вчиняти слідчі дії виключно на підставі постанови керівника органу досудового розслідування, інформація про яку у встановленому порядку внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298 затверджено Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі Положення №298), яке визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі Реєстр).

Згідно з пп.1 п.1 розд.ІІ Положення №298, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, керівника органу дізнання, дізнавача, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

На виконання ухвали суду від 20.07.2023 про витребування доказів Головним управлінням Національної поліції у Волинській області було надано суду додаткові докази - витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії постанов про призначення групи слідчих та інформацію про рух кримінальних проваджень №0000553, №000486, №0000552, №0000444, №0000514, №0000544, №0000335, №0000281, №0000426, №0000625, №0000329, №000348, №0000117, №0000173 (т.1- а.а.с.197-249).

Дослідженням зазначених доказів судом встановлено, що майор поліції Кральковський В.В. не був уповноважений здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень у зазначених кримінальних провадженнях (крім провадження №0000553), оскільки не був визначений як слідчий у встановленому порядку.

Так, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань не міститься жодної інформації щодо ОСОБА_1 як слідчого у кримінальних провадженнях №000486, №0000552, №0000444, №0000514, №0000544, №0000335, №0000281, №0000426, №0000625, №0000329, №000348, №0000117, №0000173 (т.1 а.а.с.206, 209, 213, 217, 220, 224, 228, 232, 236, 240, 244, 248, 249).

При цьому, суд не бере до уваги копії постанов т.в.о. начальника слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) від 14.04.2023 про призначення групи слідчих у зазначених вище кримінальних провадженнях, оскільки інформація про зазначені процесуальні дії відсутня у Єдиному реєстрі досудових розслідувань та, крім того, жодних доказів ознайомлення позивача із такими постановами відповідачем суду не надано.

Отже, покладення на позивача відповідальності за невчинення процесуальних дій у кримінальних провадженнях, у яких він не визначений як слідчий, є протиправним, суперечить положенням ч.2 ст.13 Дисциплінарного Статуту.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач стверджує, що у зв`язку з порушенням позивачем вимог Положення №298 нездійснення заміни ключа доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань, можливість призначити ОСОБА_1 старшим слідчим у кримінальних провадженнях була відсутня. Це констатовано також у висновку службового розслідування від 05.06.2023.

Щодо наведених тверджень відповідача, суд зазначає таке.

За приписами п.п.4, 5, 6 розд.І Положення №298, власником і розпорядником Реєстру є держава в особі Офісу Генерального прокурора, який здійснює виконання функцій адміністратора.

Відповідно до п.6 розд.І Положення №298, виконання функцій адміністратора Реєстру також покладається на регіональні (обласні) прокуратури (за винятком спеціалізованих), якими забезпечуються адміністрування та моніторинг використання системи, надання (обмеження) реєстраторам і користувачам доступу до Реєстру у визначених цим Положенням випадках, перевірка дотримання дисципліни та системи безпеки, проведення навчання щодо користування Реєстром, а також виконання інших функцій, передбачених цим Положенням.

Користувачі і реєстратори спеціалізованих прокуратур на правах регіональних (обласних) прокуратур чи їхніх структурних підрозділів, місцевих (окружних) прокуратур чи їхніх структурних підрозділів, а також органів досудового розслідування, повноваження яких поширюються на декілька областей, отримують електронні ключі доступу в регіональних (обласних) прокуратурах за місцем розташування цих прокуратур чи органів досудового розслідування (п.7 розд.І Положення №298).

У силу п.8 розд.І Положення №298, керівники органів досудового розслідування та слідчі органів поліції є реєстраторами Реєстру.

Згідно з п.11 розд.І Положення №298, кадрові підрозділи органів прокуратури, поліції, Служби безпеки України, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, Національного бюро, Державного бюро розслідувань не пізніше наступного робочого дня після підписання наказу про призначення, переведення, покладення виконання обов`язків, звільнення чи відсторонення від посади керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування та слідчого, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), детективів підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного бюро направляють його засвідчену копію чи витяг особам, відповідальним за ведення довідників зазначених відомств, для внесення до них змін про Реєстратора та Користувача.

Начальник підрозділу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівник органу досудового розслідування, не пізніше наступного робочого дня після підписання наказу про уповноваження працівника іншого підрозділу здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків або про припинення ним таких повноважень забезпечує направлення його засвідченої копії чи витягу з наказу особам, відповідальним за ведення довідників Реєстру, для внесення до них змін про Реєстратора та Користувача.

Згідно з листом Волинської обласної прокуратури від 20.06.2023 №09/1-1425вих-23, відділ інформаційних технологій Волинської обласної прокуратури не отримував витяг з наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області №129о/с від 29.03.2023 про призначення ОСОБА_1 на посаду слідчого слідчого відділення №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області (т.1 а.с.168).

Згідно з листом Офісу Генерального прокурора від 21.06.2023 №32-102вих-23, витяг з наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області №129о/с від 29.03.2023 "По особовому складу" про призначення ОСОБА_1 на посаду слідчого слідчого відділення №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області до Департаменту інформаційних технологій не надходив (т.1 а.с.170).

У цьому ж листі Офіс Генерального прокурора повідомив про те, що порядок видачі, блокування, скасування кваліфікованого електронного підпису до Реєстру визначений у Регламенті кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг органів прокуратури України (далі Регламент).

Відповідно до п.4.6.1 Регламенту та ст.22 Закону України "Про електронні довірчі послуги" від 05.10.2017 №2155-VIII, для отримання кваліфікованого електронного підпису необхідна особиста присутність особи, а п.4.20 регламентуються дії з кваліфікованим електронним підписом у випадку переведення, звільнення та відсторонення користувача. В разі надходження наказу про тимчасове покладання обов`язків на користувача відповідною особою КНЕДП ОПУ вносяться зміни в довіднику організаційної структури Реєстру без необхідності змін в сертифікаті кваліфікованого електронного підпису.

Отже, враховуючи встановлену наведеними нормами процедуру зміни статусу реєстратора та користувача, у позивача після призначення на посаду слідчого не було обов`язку вчиняти будь-які дії щодо заміни електронного ключа доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Натомість, такий обов`язок існував у начальника слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції та кадрового підрозділу Головного управління Національної поліції у Волинській області та виконаний останніми не був.

Зазначені обставини не були досліджені під час проведення службового розслідування. Відтак, дисциплінарною комісією зроблено поверховий висновок про порушення позивачем вимог Положення №298 в частині заміни ключа доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно з інформацією Головного управління Національної поліції у Волинській області від 22.06.2023 №6166/02/24/1-2023, витяг з наказу від 29.03.2023 №129о/с "По особовому складу" (щодо призначення позивача на посаду слідчого) надійшов до слідчого управління 31.03.2023 та в подальшому був доведений до відома ОСОБА_1 безпосереднім керівником (т.1 а.с.166).

Суд звертає увагу, що у період з 31.03.2023 до 09.04.2023 позивач перебував у відпустці згідно з наказом від 31.03.2023 №137о/с.

Жодних доказів ознайомлення позивача із наказом від 29.03.2023 №129о/с відповідачем суду не надано.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з посадовою інструкцією слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, затвердженою 24.04.2023, ОСОБА_1 було ознайомлено лише 24.04.2023, що підтверджується власноручно вчиненим ним підписом (т.1 а.а.с.45-47).

З висновку службового розслідування від 05.06.2023 вбачається, що ці обставини не досліджувалися дисциплінарною комісією, як не досліджувався і той факт, що посадова інструкція не містить функціонального розподілу посадових обов`язків між слідчими слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області та закріплення слідчих за певною категорією злочинів.

Відповідачем належними доказами не доведено факт доручення позивачу розслідування злочинів у сфері транспорту.

Відтак, суд вважає, що всупереч приписам п.1 розділу V Порядку №893 дисциплінарною комісією неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини вчинення дисциплінарного проступку, а відтак висновок службового розслідування не можна вважати обґрунтованим.

Пунктом 4 розділу II Порядку№893 передбачено, що у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Згідно з п.1 розд.ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1356/32808, персональний склад дисциплінарних комісій із проведення службових розслідувань за відомостями про порушення поліцейським посадових (функціональних) обов`язків, наказів безпосереднього керівника, втрату службового посвідчення та (або) спеціального жетона (знака) формується із числа поліцейських та працівників органу (підрозділу) поліції, в якому проходить службу зазначений поліцейський.

Як встановлено судом на дату призначення службового розслідування ОСОБА_1 перебував на посаді слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції. Підставою проведення службового розслідування слугувала доповідна записка щодо результатів роботи слідчих слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції.

Поряд з цим, у наказі Головного управління національної поліції у Волинській області від 02.06.2023 №625 відсутні прізвище, імена, по батькові та посади поліцейських, щодо яких буде проведено службове розслідування, а у склад комісії не включено працівників відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області.

Крім того, у наказі від 05.06.2023 №1298/в зазначено про систематичне порушення ОСОБА_1 вимог Закону №580-VIII, Дисциплінарного Статуту, наказу МВС України від 06.07.2017 №570, посадової інструкції, керівних вказівок Національної поліції України та Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Суд зауважує, що звільнення за систематичне порушення вимог законодавства та невиконання посадових обов`язків може бути застосовано до осіб, які раніше допускали подібне порушення, були притягнуті до відповідальності, проте застосовані заходи стягнення не мали позитивних наслідків і особою знову було вчинено дисциплінарний проступок.

Доказів існування таких обставин відповідачем суду надано не було.

Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2023, було доповнено Дисциплінарний Статут розділом V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану".

Так, згідно із ст.26 Дисциплінарного Статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.29 Дисциплінарного Статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Тобто, дискреційні повноваження керівника, уповноваженого на застосування до поліцейського заходів дисциплінарного впливу, на час воєнного стану обмежені вказаною нормою права, яка визначає порядок накладення дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого виду дисциплінарного стягнення.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і триває донині.

Судом встановлено, що на час притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач не мав діючих дисциплінарних стягнень.

Окрім того, що, як встановлено судом, позивач не вчиняв інкримінованих йому порушень, відповідач, застосовуючи всупереч ст.29 Дисциплінарного Статуту крайній захід дисциплінарного впливу у виді звільнення зі служби в поліції, не намагався встановити відповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за відсутності беззаперечних доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, підстави для звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції були відсутні, а оскаржуваними наказами порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано переконливих доказів правомірності прийняття оскаржуваних наказів про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Суд дійшов висновку, що зазначені накази є протиправними та підлягають до скасування, а позивач поновленню на посаді

Відповідно до ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Виплата грошового забезпечення поліцейському під час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі Постанова №988).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок №260).

Пунктом 6 розділу III Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту вищевказаного Порядку, який є спеціальним для вирішення спірних відносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Отже, обрахування середньоденного грошового забезпечення позивача на момент звільнення повинно здійснюватися відповідно до кількості календарних днів за два останніх повних місяці служби. Тобто, діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.07.2018 у справі №805/1110/17-а.

Згідно з довідкою Головного управління національної поліції у Волинській області від 27.10.2023 №1390/29/01-2023, середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 становить 1128,19грн (55152,70/61) (т.2 а.с.48).

Період вимушеного прогулу позивача з 07.06.2023 до 31.10.2023 охоплює 147 календарних днів.

Отже суд присуджує на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.06.2023 до 31.10.2023 у сумі 165843,93грн (1128,19 х147).

Одночасно суд наголошує, що згідно із п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України).

Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є, відповідно, обов`язком роботодавця, а не працівника, то сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача визначена без утримання такого податку та інших обов`язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець у порядку, визначеному законом.

У силу вимог п.п.2, 3 ч.1 ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України).

За змістом ч.3 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають сплаті в порядку компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частини 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, визначаючи суму, що належить до відшкодування позивачу, суд застосовує критерій реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення її дійсності та необхідності), а також критерій розумності розміру цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Саме ці критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи компенсацію судових витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у п.268 рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (East/West Alliance Limited v. Ukraine) від 23 січня 2014 року (заява №19336/04) Європейський суд зазначив: "Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999).

Підстави та порядок укладення договору про надання правової допомоги, а також порядок обчислення гонорару врегульовано розділом ІV Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VІ (далі - Закон №5076-VІ).

Зокрема, ст.30 Закону №5076-VІ передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що правову допомогу позивачу у цій справі надавала адвокат Тимошенко Оксана Василівна згідно з ордером від 10.07.2023 серії ВК №1093571, виданим Адвокатським об`єднанням "УДОВИЧЕНКО І ПАРТНЕРИ" на підставі договору про надання правничої допомоги від 07.06.2023 №120/23 (т.1 а.с.179).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правничої допомоги від 07.06.2023 №120/23, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "УДОВИЧЕНКО І ПАРТНЕРИ", акт про надання правничої допомоги №1 (т.2 - а.а.с.15-17).

Загальна сума гонорару адвоката згідно договором від 07.06.2023 №120/23 та актом про надання правничої допомоги №1 складає 15000,00грн.

Згідно з п.2.2 договору про надання правничої допомоги від 07.06.2023 №120/23, гонорар підлягає сплаті протягом 5 календарних днів з моменту набрання законної сили рішенням суду першої інстанції.

Суд зазначає, що акт про надання правничої допомоги №1 містить детальний опис кожного виду наданих послуг.

З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, кваліфікації і досвіду представника позивача, наданих доказів понесення витрат на правничу допомогу, суд вважає цілком обґрунтованою вартість послуг адвоката у сумі 15000,00грн, які є співмірними з наданими послугами, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 07.06.2023 №120/23.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у додатковій постанові від 18.08.2021 у справі №300/3178/20, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Отже суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 05.06.2023 №1297/в "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів, запропонованих дисциплінарною комісією" в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 , слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 06.06.2023 №241о/с "По особовому складу".

Поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області з 07 червня 2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції у Волинській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 червня 2023 року до 31 жовтня 2023 року в сумі 165843 (сто шістдесят п`ять тисяч вісімсот сорок три) гривні 93 копійки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць виконується негайно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області (вул.Винниченка, буд.11, м.Луцьк, Волинська область, 43025; ідентифікаційний код юридичної особи 40108604).

Повне рішення складено 16 листопада 2023 року.

Суддя О.М. Дудар