Справа № 200/9176/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 листопада 2023 року справа №200/9176/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., за участі секретаря судового засідання Усенко Т.І., представника позивача Малиновського Д.В., представника відповідача Стець А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 200/9176/21 (головуючий І інстанції Смагар С.В.) за позовом приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління ДКС України у Дніпропетровській області про стягнення з Державного бюджету України заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Державного бюджету України заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за червень та вересень 2019 року в розмірі 3733729 грн та пеню, нараховану на суму такої заборгованості в розмірі 158218,93 грн.

В обґрунтування позову зазначив, відповідно до що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 200/5048/20-а, яке набрало законної сили 07.12.2020, сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість є узгодженою з 07.12.2020.

Також відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року по справі № 200/1061/20-а, що набрало законної сили 01.02.2021, сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість є узгодженою з 01.02.2021.

Отже, сума бюджетного відшкодування у розмірі 3488414 грн, зазначена у заяві про повернення бюджетного відшкодування яка є додатком № 4 до податкової декларації з податку на додану вартість за звітний місяць вересень 2019 року вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня скасування податкового повідомлення-рішення тобто з 07.12.2020 року. А сума бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 245315 грн, зазначена у заяві про повернення бюджетного відшкодування яка є додатком № 4 до податкової декларації з податку на додану вартість за звітний місяць червень 2019 року вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня скасування податкового повідомлення-рішення тобто з 01.02.2021.

Проте, відповідачем у строки, встановлені податковим законодавством, суми бюджетного відшкодування протиправно не повернуті.

Дата початку нарахування пені щодо бюджетного відшкодування за вересень 2019 року на суму відшкодування 3488414 грн становить 22 грудня 2020 року, дата початку нарахування пені щодо бюджетного відшкодування за червень 2019 року на суму відшкодування 245315 грн становить 16 лютого 2021 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за червень та вересень 2019 року в загальному розмірі 3733729 грн та пеню, нараховану на суму такої заборгованості в розмірі 158218,93 грн.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2023 року апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 200/9176/21 залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 200/9176/21 залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 22 серпня 2023 року у справі № 200/9176/21 Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково. Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2023 року скасовано. Справу №200/9176/21 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості - направлено на новий розгляд до Першого апеляційного адміністративного суду.

Скасовуючи постанову апеляційного суду та направляючи справу на новий апеляційний розгляд, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Розглядаючи справи щодо стягнення бюджетного відшкодування слід перевірити застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, встановлених статтею 122 КАС України та статтею 102 ПК України.

Як убачається з матеріалів справи, у справі, що розглядається, позивач звернувся до суду 20.07.2021, при цьому зазначив, що строк звернення до суду у спірних правовідносинах урегульовано п.102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, відповідно до якого заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про ії відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Водночас, колегія суддів наголошує, що загальні норми процедури судового оскарження в межах розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Так, на підставі частин першої третьої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.01.2023 у справі №140/1770/19 зауважила, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

ПК України не містить прямої норми, яка б визначала строки звернення до суду з вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням ПДВ державою.

Строк давності у 1095 днів, встановлений статтею 102 ПК України, поширюється, зокрема, на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5); право платника податків на оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу (пункт 56.18 статті 56).

При цьому положення пункту 102.5 статті 102 ПК України не регулюють питань строків звернення до адміністративного суду, а встановлюють лише строк для подання платником податків заяви до контролюючого органу про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом.

У справі, що розглядається, відсутні підстави для врахування й положень норми пункту 56.18 статті 56 ПК України, оскільки остання, встановлюючи спеціальні строки звернення до суду, є відсильною до статті 102 цього Кодексу та регулює виключно правовідносини щодо оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу. У разі ж несвоєчасного відшкодування заборгованості з ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, платник, звертаючись до суду, фактично просить захистити його право на отримання зазначених коштів, які залишаються невиплаченими у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень комплексу покладених на нього обов`язків. Відтак предметом оскарження у такому випадку є відповідна бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а отже, положення статті 102 ПК України, до яких відсилає пункт 56.18 статті 56 цього Кодексу, застосовуватись не можуть.

Ураховуючи наведене, стаття 102 ПК України, у тому числі й пункт 102.5 цієї статті, не є тим «іншим законом», яким установлені спеціальні строки звернення до суду з вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини другої статті 122 КАС України, у якій передбачено загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Отже, платник ПДВ може звернутися до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень з погашення заборгованості з відшкодування ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У додаткових поясненнях, поданих до суду апеляційної інстанції 02.06.2023 Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернуло увагу суду на необхідності застосування до спірних правовідносин постанови Великої палати Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №803/1149/18, відповідно до якої строк звернення у правовідносинах з приводу протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень з погашення заборгованості з відшкодування ПДВ та/або пені, нарахованої та таку заборгованість відповідно до частини 2 статті 122 КАС України становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Натомість, суд апеляційної інстанції доводам скаржника про пропуск позивачем строку звернення до суду, передбаченого КАС України не надав. При цьому, указав, що апеляційна скарга податкового органу не містить доводів стосовно порушення позивачем строків звернення до суду з цим позовом, а також щодо стягнення на користь позивача пені, отже колегією суддів цим доводам оцінка не надається відповідно до ст. 308 КАС України.

Колегія суддів наголошує, що за змістом частини 2 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Тому, суду апеляційної інстанції до розгляду справи по суті слід установити строк звернення позивачем до суду з указаним позовом з дати узгодження сум бюджетного відшкодування, обставини пропуску/непропуску строку звернення до суду з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду та причини, які заважали звернутися до суду з позовом та у разі установлення поважності причин пропуску пропущеного строку звернення з указаним позовом поновити цей строк.

При викладених обставинах, враховуючи висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність запропонувати позивачу надати заяву із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду.

На виконання ухвали апеляційного суду від 02 листопада 2023 року, позивачем 14 листопада 2023 року через систему «Електронний суд» подано клопотання про поновлення приватному акціонерному товариству Авдіївський коксохімічний завод строку звернення до суду.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості бюджету (за червень та вересень 2019 року) з відшкодування ПДВ та пені, позивачем зазначено наступне.

Так, правомірність суми бюджетного відшкодування (та неправомірність прийнятих ППР) була встановлена (підтверджена): - рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 200/5048/20-а, яке було залишено без змін та набрало законної сили 7 грудня 2020 року. Отже, права платника податку на суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість є узгодженими з дати набрання законної сили рішення суду. - рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року по справі № 200/1061/20-а, яке було залишено без змін та набрало законної сили 1 лютого 2021 року.

Отже, права платника податку на суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість є узгодженими з дати набрання законної сили рішення суду. Таким чином, сума бюджетного відшкодування у розмірі 3488414 грн., зазначена у заяві про повернення бюджетного відшкодування, яка є додатком № 4 до податкової декларації з податку на додану вартість за звітний місяць вересень 2019 року вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня скасування податкового повідомлення-рішення тобто з 07.12.2020 року. Сума бюджетного відшкодування у розмірі 245315 грн., зазначена у заяві про повернення бюджетного відшкодування, яка є додатком № 4 до податкової декларації з податку на додану вартість за звітний місяць червень 2019 року вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня скасування податкового повідомлення-рішення тобто з 01.02.2021 року.

Рішення в вказаних справах оскаржені Відповідачем до касаційного суду:

- у справі № 200/5048/20-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 12.11.2021 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі №200/5048/20-а;

- у справі № 200/1061/20-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 31.01.2022 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС, на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 З адміністративним позовом ПРАТ «АКХЗ» звернулось до суду 20.07.2021 року.

Частиною 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Щодо впливу коронавірусу COVID-19, позивачем зазначено наступне.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.02.2020, Кабінет Міністрів України починаючи з 12 березня 2020 року по всій території України встановив карантин, з подальшим його продовженням (постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами та доповненнями). 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX), яким до окремих положень КАС України внесені зміни. Зокрема, Законом №540-IX розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства доповнено пунктом 3 такого змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19)".» 17.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі Закон № 731-IX).

Законом № 731-IX було внесено зміни до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) та викладено п. 3. в такій редакції:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином'.

Строк дії такого карантину продовжувався постановами Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020 року (до 24 квітня 2020 р.), № 291 від 22.04.2020 року (до 11 травня 2020 р.), № 343 від 04.05.2020 року (до 22 травня 2020 р.), № 392 від 20.05.2020 року (до 22 червня 2020 р.), № 500 від 17.06.2020 року (до 31 липня 2020 р.), № 641 від 22.07.2020 року (до 31 серпня 2020 р.), № 760 від 26.08.2020 року (до 31 жовтня 2020 р.), № 956 від 13.10.2020 року (до 31 грудня 2020 р.), № 1236 від 09.12.2020 року (до 28 лютого 2021 р.), № 104 від 17.02.2021 року (до 30 квітня 2021 р.), № 405 від 21.04.2021 року (до 30 червня 2021 р.), № 611 від 16.06.2021 року (до 31 серпня 2021 р.), №855 від 11.08.2021 (до 1 жовтня 2021 р.), №981 від 22.09.2021 (до 31 грудня 2021р.), у постанові Кабміну від 15.12.2021 N 1336, (до 31 березня 2022 року) від 23.02.2022 р. № 229 (до 31 травня 2022 року), від 27.05. 2022 р. № 630 (до 31 серпня 2022 року), № 1423 від 23.12.2022 р. (до 30 квітня 2023 року), від 25.04.2023 року (до 30 червня 2023 року).

Додатково, варто прийняти до уваги лист Ради суддів України (вих. № 9рс-186/20 від 16.03.2020 року), відповідно до якого був встановлений особливий режим роботи судів України, в тому числі, але не виключно, роз`яснювалась можливість громадянам відкладати розгляд справ, припинялись усі заходи, припинявся особистий прийом громадян керівниками судів, обмежувався доступ осіб до судових засідань, зменшувалась кількість судових засідань, необхідність самоізоляції при найменших ознаках захворювання тощо.

Частиною 3 статті 78 КАС України визначено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Таким чином, з моменту початку введення карантину до стабілізації ситуації пройшло принаймні більше одного року (з березня 2020 по березень 2021 року), коли показники захворюваності по Донецькій області дещо стабілізувались, та підприємство отримало змогу поновити повноцінний режим роботи та звернутись до суду з позовом про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та пені.

Також в заяві позивачем зазначено, що відповідачем допущене триваюче порушення, яке фактично позбавило позивача права на вільне володіння майном протягом значного часу. При цьому відповідна бездіяльність допускалась в період, коли існувала різна судова практика судів касаційної інстанції щодо способу захисту порушеного права і за відмінного правового регулювання спірних правовідносин нормами права щодо способу, який забезпечує отримання сум бюджетного відшкодування, підтверджених судовими рішеннями. Колегія суддів зазначає, що норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Проаналізувавши доводи, які викладені в заяві позивача, колегія суддів дійшла висновку про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення приватному акціонерному товариству Авдіївський коксохімічний завод строку звернення до суду з зазначеним позовом. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.80, 122, 123, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод подану на виконання ухвали апеляційного суду від 02 листопада 2023 року задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити приватному акціонерному товариству Авдіївський коксохімічний завод строк звернення до суду з позовом по справі № 200/9176/21. Повне судове рішення складено 16 листопада 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г.Гаврищук І.В. Сіваченко