Справа № 300/1782/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 300/1782/23 пров. № А/857/9887/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року, прийняте суддею Панікар І.В. у місті Івано - Франківську у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі ГУ ПФУ в Івано Франківській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо не обчислення розміру пенсії відповідно до ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до норм вказаного Закону та виплатити різницю в пенсії, яка склалася з 21.06.2022.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі 300/2758/22 встановлено, що позивач у спірний період з 05.07.1991 по 04.08.1991, з 29.06.1992 по 31.08.1992, з 14.07.1999 по 12.06.2000 і з 11.07.2000 по 30.04.2015 працював повний робочий день під землею, про що власником/адміністрацією підприємства належним чином: оформлено усі необхідні записи в трудову книжку працівника; подано в установленому порядку визначену достовірну інформацію/відомості до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначив, що відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Івано Франківській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем не дотримано правил звернення до органів Пенсійного фонду, передбачених Порядком 22-1.

Крім того, однією з умов призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є робота особи на підземних роботах повний робочий день за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Судова практика з аналогічних спорів Верховного Суду України від 28.01.2014 у справі № 21-455а13, від 24.06.2014 у справі № 21-236а14 підтверджує, що до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345- VІ від 2 вересня 2008 «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені цим Законом додаткові гарантії у виплаті пенсії, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботам саме повний робочий день.

Також судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки задоволено позовні вимоги з порушенням строку звернення до суду, передбаченого частиною 2 статті 122 КАС України. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом позовних вимог було здійснити перерахунок пенсії з дати

призначення, тобто з 21.06.2022.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в позові.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу звертає увагу на те, що на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі №300/2758/22, яке набрало законної сили 07.12.2022, у січні 2023 позивачу була призначена пенсія.

Тобто все вищевикладене свідчить про те, що права на призначення належної йому пенсії, були порушені відповідачем саме при її призначені у січні 2023, і саме тому він у лютому 2023 звертався особисто ще з однією заявою, вважаючи що наявні підстави для проведення перерахунку пенсії, з урахуванням вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Звертає увагу на те, що пенсія йому була призначена тільки у січні 2023, та про порушення своїх прав, щодо неправильного розрахунку розміру пенсії, дізнався тільки у березні 2023 з відповіді відповідача на свою заяву. Все це підтверджується документами, долученими до позовної заяви. Чому саме відповідач вважає, що строк звернення до суду повинен бути врахований з 21.06.2022, взагалі незрозуміло.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі 300/2758/22, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.06.2022 про призначення пенсії, зарахувавши до його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи: з 05.07.1991 по 04.08.1991 прохідником у Шахтопрохідницькому управлінні-2 треста «Краснодоншахтострой»; з 29.06.1992 по 31.08.1992 прохідником у Шахтопрохідницькому управлінні №6 треста «Луганськшахтопроходка»; з 14.07.1999 по 12.06.2000 вогнетривником, зайнятим на гарячих ділянках робіт у Алчевському металургійному комбінаті; з 11.07.2000 по 30.04.2015 командиром відділення, помічником командира взводу і командиром взводу у Сьомому воєнізованому гірничорятувальному загоні Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с.12-20).

21.06.2022, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі 300/2758/22, позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію призначено з врахуванням страхового стажу 26 років 3 місяці 21 день, а з врахуванням 15 додаткових років за Списком № 1 41 рік 3 місяці 21 день (враховано по 13.01.2021, коефіцієнт стажу 0,41250) (а.с.24).

ОСОБА_1 20.02.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням вимог ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.22-23).

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач, згідно листа від 16.03.2023 № 1746-1362/Г-02/8-0900/23, повідомив позивачу про відсутність законних підстав для перерахунку пенсії відповідно до ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.24-26).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

При цьому, таке право не пов`язано з поданням заяви про перерахунок пенсії, воно також кореспондується з нормою, викладеною у частині 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка встановлює, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Як вже зазначалось судом вище, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі 300/2758/22, зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.06.2022 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи: з 05.07.1991 по 04.08.1991 прохідником у Шахтопрохідницькому управлінні-2 треста «Краснодоншахтострой»; з 29.06.1992 по 31.08.1992 прохідником у Шахтопрохідницькому управлінні №6 треста «Луганськшахтопроходка»; з 14.07.1999 по 12.06.2000 вогнетривником, зайнятим на гарячих ділянках робіт у Алчевському металургійному комбінаті; з 11.07.2000 по 30.04.2015 командиром відділення, помічником командира взводу і командиром взводу у Сьомому воєнізованому гірничорятувальному загоні Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Вказане рішення суду набрало законної сили 07.12.2022.

У згаданому судовому рішенні зазначено, що матеріали справи в сукупності вказують, на те, що позивач у спірний період з 05.07.1991 по 04.08.1991, з 29.06.1992 по 31.08.1992, з 14.07.1999 по 12.06.2000 і з 11.07.2000 по 30.04.2015 працював повний робочий день під землею, про що власником/адміністрацією підприємства належним чином: оформлено усі необхідні записи в трудову книжку працівника; подано в установленому порядку визначену достовірну інформацію/відомості до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання судового рішення від 29.09.2022 у справі №300/2758/22 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію призначено з врахуванням страхового стажу 26 років 3 місяці 21 день, а з врахуванням 15 додаткових років за Списком № 1 41 рік 3 місяці 21 день (враховано по 13.01.2021, коефіцієнт стажу 0,41250).

Відповідно до вимог ч.4 ст.78 КАС України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішення у справі №300/2758/22 є преюдиціальним до даної справи, оскільки в ньому зокрема встановлено, що позивач у періоди з 05.07.1991 по 04.08.1991, з 29.06.1992 по 31.08.1992, з 14.07.1999 по 12.06.2000 і з 11.07.2000 по 30.04.2015 працював повний робочий день під землею.

Обґрунтування апеляційної скарги у цій справі зводиться до спростування висновків, викладених у судовому рішенні у справі №300/2758/22. Однак, колегія суддів не надає їм оцінки, оскільки таке набрало законної сили та обставини, встановлені у ньому, не підлягають доказуванню.

Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає, що таке не заслуговує на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі 300/2758/22 набрало законної сили 07.12.2022. На підставі цього рішення, з січня 2023 позивачу було призначено пенсію на пільгових умовах. Відтак, саме з цієї дати слід обраховувати шестимісячний строк звернення до суду, а не з 21.06.2022, як зазначає апелянт. Станом на 21.06.2022 ОСОБА_1 не знав та не міг знати про те, що при обчисленні розміру його пенсії не будуть враховані норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі № 300/1782/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар