Справа № 300/636/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 300/636/23 пров. № А/857/13992/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.

суддів- Обрізка І.М., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року у справі № 300/636/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій,

суддя у І інстанції Остап`юк С.В.,

час винесення рішення не зазначено,

місце винесення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту ухвали не зазначена,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (на далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Івано-Франківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (на далі також ТЦК та СП, відповідач) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду звернення позивача.

- зобов`язати відповідача внести запис до військового квитка про участь у бойових діях та отримання поранення під час виконання наказу командира в зоні проведення АТО під час особливого періоду на підставі встановлених фактів судовими рішеннями.

- зобов`язання відповідача виплатити відповідні кошти з врахуванням участі у бойових діях та отриманому пораненню.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.11.2022 звернувся до відповідача із заявою про внесення запису у військовий квиток про участь у бойових діях, отримання поранення та виплати допомоги на лікування. Однак відповіді не отримав, тому вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду його звернення та просить зобов`язати відповідача внести запис до військового квитка про його участь у бойових діях, отримання поранення та виплатити відповідні кошти.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції не повністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відповідачу було надано копії рішень судів та довідку про поранення, однак відповідач відмовився виконувати його законні вимоги. Також відповідач відмовився здійснити відповідні записи у військовому квитку в чому позивач вбачає незаконну бездіяльність зі сторони відповідача.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.01.2018 № 344/15888/17 встановлено факт безпосередньої участі ОСОБА_1 в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в зоні її проведення у період з 06.12.2016 до 25.12.2016, та з 15.07.2017 до 15.08.2017 у складі Добровольчого Українського Корпусу «Правий Сектор» та ЗСУ на території м. Мар`янка Донецької області та с. Піски Ясинуватського району Донецької області.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 № 300/516/19 визнано протиправними і скасовано рішення Комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Збройних силах України Міністерства оборони України від 20.12.2018 про відмову ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій. Зобов`язано Комісію Івано-Франківського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Збройних силах України Міністерства оборони України прийняти рішення щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій та надати посвідчення встановленого законодавством зразка.

28.11.2022 та 24.12.2022 повторно, позивач звернувся до відповідача із заявою виконати запис у військовому квитку щодо його участі у бойових діях та отримання порання під час виконання наказу командира в зоні проведення АТО (ООС), а також розглянути питання щодо надання грошового забезпечення за участь у бойових діях.

04.01.2022 листом №6/1/4 відповідач повідомив позивача про те, що оскільки до поданої заяви не додано жодних підтверджуючих документів про перебування на військовому обліку, місце реєстрації та копій судових рішень зазначених позивачем у заяві, тому за результатами розгляду звернення не можна встановити достовірність зазначених ним обставин. Рекомендовано звернутися з підтверджуючими документами до міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 за № 300/516/19 Комісією Івано-Франківського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Збройних силах України Міністерства оборони України не виконано.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що позивач звертався до відповідача із документами визначеними пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за від 25.12.2013 № 975, а тому у відповідача не було підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та зазначає наступне:

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 № 300/516/19, яке набрало законної сили, захищено право ОСОБА_1 на визнання його учасником бойових дій та отримання посвідчення встановленого законодавством зразка.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 № 300/516/19 Комісією Івано-Франківського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Збройних силах України Міністерства оборони України не виконано.

Відповідно Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу Указ Президента України від 25.05.1994 № 263/94 (далі Положення), військовий квиток є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку (пункт 1 Положення).

Військовий квиток є єдиним для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної спеціальної служби транспорту та інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також для військовозобов`язаних і резервістів (пункт 2 Положення).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу військові квитки видаються районними (об`єднаними районними), міськими (районними у містах, об`єднаними міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) у таких випадках: призову або прийняття на військову службу; зарахування до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти; прийняття на службу у військовому резерві Збройних Сил України та інших утворених відповідно до закону військових формувань; припинення альтернативної (невійськової) служби у разі закінчення строку її проходження; зняття з військового обліку за станом здоров`я у випадках, визначених Міністерством оборони України (якщо раніше військовий квиток не видавався); виключення з військового обліку за станом здоров`я (якщо раніше військовий квиток не видавався); позбавлення військового звання офіцерського складу.

Усі сторінки військового квитка пронумеровані та мають захисну сітку кольору хакі. На кожній сторінці вертикально нанесено орнамент, у центрі якого на першій сторінці зображено Державний Герб України, а на всіх інших видруковано літери «МО». Внизу на першій, четвертій, п`ятій, восьмій, дев`ятій, дванадцятій, тринадцятій, шістнадцятій, сімнадцятій, двадцятій, двадцять першій, двадцять четвертій, двадцять п`ятій, двадцять восьмій, двадцять дев`ятій та тридцять другій сторінках перфоровано серію та номер квитка.

На внутрішньому лівому боці обкладинки квитка у верхній частині зображено Державний Герб України на фоні Державного Прапора України. На цей бік обкладинки заносять прізвище, ім`я та по батькові власника квитка, дату видачі та військовий комісаріат, що видав квиток. Нижче відведено місце для підпису військового комісара, фотокартки розміром 35 х 45 мм та підпису власника квитка. Записи засвідчуються гербовою мастиковою печаткою військового комісаріату, що видав квиток. На першу сторінку заносять число, місяць, рік і місце народження, дані про освіту, основну цивільну спеціальність та сімейний стан власника квитка.

Друга - дванадцята сторінки призначені для запису про належність власника квитка до військової служби, а тринадцята - п`ятнадцята - про облік у запасі. На шістнадцятій і сімнадцятій сторінках роблять записи про дозвіл на носіння зброї, вісімнадцятій - відомості про щеплення, дев`ятнадцятій двадцять першій - про видачу та вилучення мобілізаційних приписів, а на двадцять другій - двадцять п`ятій - відмітки про військовий облік. Двадцять шоста - двадцять восьма сторінки призначені для службових відміток, на двадцять дев`ятій - тридцять другій надруковано правила військового обліку громадян України та порядок видачі, обміну військового квитка і користування ним. На внутрішньому правому боці обкладинки біля згину наклеєно смужку паперу чи тканини завширшки 10 мм для вміщення мобілізаційних приписів.

Відповідно до пункту 5 Положення зразок військового квитка затверджує Міністерство оборони України.

Як вбачається із наведених вище положень, в пункті 4 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу визначено відомості про записи, які вносяться до військового квитка. Внесення будь-яких інших записів до військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу даним Положенням не передбачено. В тому числі внесення записів про участь у бойових діях та отримання поранення під час виконання наказу командира в зоні проведення АТО (ООС).

Відтак суд першої інстанції вірно зазначив, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо тверджень позивача про бездіяльність відповідача щодо розгляду його звернення, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що такі твердження спростовують встановлені обставини справи, оскільки, відповідач 04.01.2022 надав відповідь на його заяву, а питання правомірності та обґрунтованості відповіді по суті заяви не віднесені позивачем до підстав позову.

Щодо позовної вимоги про виплату грошового забезпечення за участь в бойових діях, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Статтею 41 Закону № 2232-ХІІ(в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-ХІІ.

Пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Відповідно до пункту 6 статті 16-3 Закону № 2011-ХІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Пунктом 9 цієї статті встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975(далі - Порядок № 975).

Відповідно до пункту 4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом 11 Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності), військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства); документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до п.3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 750/5074/17 та у справі № 820/1835/18, від 12 лютого 2019 року у справі № 816/1458/18 та від 10 липня 2019 року у справі № 2040/7881/18.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено, що він звертався до відповідача із документами визначеними пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою № 975, а тому у відповідача не було підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги. Також судом враховано, що у матеріалах справи відсутній акт про тимчасову непрацездатність.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року у справі № 300/636/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 17 листопада 2023 року