Справа № 520/14612/23
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 р. № 520/14612/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕПОНІК» (м. Харків, вул. Чайковського, буд. 4) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків) про скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕПОНІК» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.12.2022 №7, №7 та №7.

В обґрунтування позову зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Головним управлінням ДПС у Харківській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ГЕПОНІК» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом було складено акт від 05.12.2022 N5022/20-40-07-07-03/38630963, за висновком якого перевіркою дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування бюджету, встановлено порушення ТОВ «ГЕПОНІК» (податковий номер 38630963 ):

1) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 п. 200.1 ст.200 Кодексу, оскільки ним занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яке сплачується до Державного бюджету (р. 18) за червень 2022 року на 23416 гривень;

2) п. 44.1, п.44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. п. «а» п. 198.1, п. 198.2, абзаців першого і другого п.п. 198.3, п.п. 198.6 ст. 198, п.200.4, п.200.7, п.200.9 ст. 200, п.201.1, п.201.10, п.201.11 ст.201 Кодекс, п.п. 4 п.5 розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. № 21, оскільки ним завищено суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2 .1 ) за червень 2022 року на суму 174237 грн.

3) п. 44.5 ст. 44, п 121.1 ст. 121 Кодексу, в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

На підставі висновку акту перевірку контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.12.2022 р. №7 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку, на 174 237 грн. та застосування 87 118, 50 штрафних санкцій, №7 про донарахування 23 416 грн. податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій у сумі 5 854 грн. №7 про застосування штрафу у сумі 1020 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику врегульовані Податковим Кодексом України (далі ПК України).

Пунктом 78.4 статті 78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки встановлені статтею 79 ПК України, відповідно до пункту 79.1 якої документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Таким чином, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Такий висновок узгоджується із приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України, який встановлює, що платник податків сає право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Аналогічне правозастосування приведене Верховним Судом, зокрема, в постановах від 20 грудня 2018 року в справі № 815/1851/15, від 07 лютого 2018 року в справі № 821/1562/16.

Згідно матеріалів справи, наказ про проведення перевірки №1259-п датований 14.10.2022.

Перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: 78.1.8. платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

У відзиві відповідач зазначив, що на електронний кабінет платника податків ТОВ «ГЕПОНІК» було направлено наказ про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки від 14.10.2022 № 1259-п, повідомлення щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 14.10.2022 № 234/20-40-07-07-08 та запит від 18.10.2022 № 14153/6/20-40-07-07-08 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень).

Також, на податкову адресу платника податків ТОВ «ГЕПОНІК»: вул. Чайковська, буд. 4, м. Харків, 61024, засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення надіслано: копію наказу, письмове повідомлення щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень).

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України, Кодекс документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом другим пункту 79.2 статті 79 ПК України встановлено, що у разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 140/30/20, добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Згідно з даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення письмове повідомлення щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та копія наказу ГУ ДПС області направлені на податкову адресу платника (трек 140) отримано платником 19.10.2022.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 18.10.2022 №14153/6/20-40-07-07-08 направлений на податкову адресу платника (трек 798) отримано платником 19.10.2022.

Відтак, відповідно до вимог ст.42 ПК України, офіційне листування контролюючого органу з позивачем здійснювалось у порядку, передбаченому пунктом 42.2 ст.42 ПК України , а саме шляхом надіслання документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а відтак в ході розгляду справи не встановлено порушень норм податкового законодавства в частині призначення та проведення перевірки.

Суд не погоджується із твердженням позивача про те, що йому не було відомо про проведення невиїзної перевірки, оскільки факт отримання запиту про надання інформації, письмового повідомлення щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, наказу підтверджується копіями поштових повідомлень про вручення поштових відправлень уповноваженою особою позивача.

Відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПКУ документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (п. 42.3. ст. 42 ПКУ).

Позивачем не надано суду доказів надіслання до податкового органу заяви про зміну податкової адреси, або повідомлення про перебування за межами України або обрання способу взаємодії з контролюючим органом засобами електронного зв`язку в електронній формі.

За правилами п.42.5 ст.42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що проведення невиїзної перевірки контролюючим органом було здійснено з дотриманням положень ПК України.

Доказів повідомлення контролюючий орган про зміну податкової адреси, суду не надано, як не надано доказів повідомлення контролюючого органу про наявність обставин, визначених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що в силу вимог п.44.1, п.85.2 ПК України платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів; платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього п.; платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Відповідно до п.44.6 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п.44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Зміст наведених правових норм свідчить, що обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці.

Не надання таких документів нормами п.44.6 ПК України прирівнюється до їх відсутності. Єдине виключення при застосуванні правових наслідків ненадання платником податків на вимогу контролюючого органу зазначених вище документів становить їх відсутність внаслідок виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами. Надання первинних документів згодом, у тому числі під час розгляду справи у суді та проведення економічної експертизи, не змінює статусу цих документів, як таких, що були відсутні на час формування даних звітності та їх надання згодом не має правових наслідків для цілей підтвердження правомірності формування спірних сум податкових вигод у відповідний податковий період.

Як зазначає відповідач, до територіального органу ДПС за основним місцем обліку від ТОВ «ГЕПОНІК», який провадив діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та не може пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, повідомлення, підписаного керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/ або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів) та/або про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати (наданого відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), не надходило.

З матеріалів справи встановлено, що до перевірки не було надано первинні документи, про що складено акти «Про ненадання ТОВ «ГЕПОНІК» (податковий номер 38630963) документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки» від 22.11.2022 №1236/20-40-07-07-03/38630963 та від 28.11.2022 №1269/20-40-07-07-03/38630963.

До перевірки не надано копій документів (засвідчених підписом посадової особи та скріплених печаткою) за періоди виникнення від`ємного значення з ПДВ, в тому числі задекларованого до бюджетного відшкодування за періоди червень 2022 року, а саме: відомості про посадових осіб, відповідальних за фінансово-господарську діяльність підприємства (керівник і головний бухгалтер) за період, що перевіряється, наказів про призначення та звільнення із займаної посади; штатний розклад (діючий у перевіряємому періоді, та на момент перевірки), інформацію про чисельність персоналу на підприємстві з наданням пояснень щодо достатності трудових ресурсів, їх кваліфікації та спеціалізації, необхідні для виконання відповідних робіт; перелік основних засобів, які перебувають у підприємства на праві власності чи користування, їх функціональне призначення та місце розташування; - головні книги; оборотно-сальдові відомості та аналізи рахунків: 10, 15, 20, 22, 23, 25, 26, 28, 30, 31, 36,63,68,70,71,74, 91,92,93, 94 в розрізі субрахунків за перевіряємі періоди (помісячно); оборотно-сальдові відомості в розрізі контрагентів по рахунках 361, 362, 631, 632, 371, 377, 685; виробничі звіти, акти списання ТМЦ, затверджені норми по виробництву та списанню ТМЦ; інформацію та документальне підтвердження щодо залишків ТМЦ та основних засобів, станом на початок та на кінець перевіряємого періоду, та на дату надання інформації. У разі їх відсутності на залишках, надати документальне підтвердження використання в господарській діяльності; договори, контракти, додаткові угоди, видаткові накладні, акти виконаних робіт/ наданих послуг, акти прийому передачі, ТТН, CMR, щодо придбання та реалізації товарів(послуг), передачі (отримання) на зберігання, надання(отримання) в переробку давальницької сировини; подорожні листи, авансові звіти з підтверджуючими первинними документами, накладні, товарно-транспортні накладні, або договори укладені з перевізниками; - митні декларації з додатками, СМR, інвойси; платіжні доручення, чеки, банківські виписки по всіх відкритих рахунках Вашим підприємством в банку за перевіряємі періоди; відомості про виробників придбаних ТМЦ з підтвердженням сертифікатами походження, якості, відповідності та іншими сертифікатами на придбання товару, надати копії сертифікатів; - інформацію щодо незавершеного будівництва та виробництва; інформацію щодо наявності транспортних засобів та фактичне місце знаходження на момент надання інформації; документи які підтверджують право власності/оренди/ іншого права користування на основні фонди; - картки рахунку 203 в розрізі видів ПММ, шляхові листи та акти списання ПММ; - інформацію щодо наявності ліцензій та інших дозвільних документів на проведення відповідної діяльності підприємства; статистичну звітність, наказ про облікову політику та інші накази що стосуються предмету перевірки; інші наявні документи, що стосуються предмету перевірки.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності врегульований статтею 44 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 44.1 вказаної статті визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (пункт 44.3 статті 44).

Відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (стаття 1). Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9).

З огляду на вказані норми права підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності не підтверджених відповідними первинними документами.

Таким чином, на підтвердження правомірності формування даних податкового обліку Підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які і є підставою для формування даних податкового та бухгалтерського обліку.

Згідно вимог пункту 85.2 статті 85 платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.4 статті 85).

Отже платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови (пункт 85.6 статті 85).

Відповідно до вимог пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Таким чином, ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності.

Аналогічне правозастосування викладено у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 28.10.2021 у справі №802/880/18-а, від 06.09.2022 у праві №640/772/21, від 14.12.2022 у справі № 640/637/19, від 07.02.2023 у справі №640/9880/19.

Надання первинних документів згодом, у тому числі під час розгляду справи у суді, не змінює статусу цих документів, як таких, що були відсутні на час формування даних звітності та їх надання згодом не має правових наслідків для цілей підтвердження правомірності формування спірних сум податкових вигод у відповідний податковий період.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕПОНІК» (м. Харків, вул. Чайковського, буд. 4) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків) про скасування податкових повідомлень рішень - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко