Справа № 440/14122/23
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/14122/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Центр харчових технологій" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Центр харчових технологій" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду у Полтавській області в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 022237 від 29.08.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу,

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 022238 від 29.08.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказував на протиправність оскаржуваних постав, оскільки ніяких порушень не вчиняв. Стверджував, що встановлення тахографів вимагається лише для осіб, які надають послуги з перевезення вантажів та пасажирів, однак позивач перевозив вантаж для власних потреб.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/14122/23; вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

25.10.2023 до суду надано відзив, у якому представник відповідача позов не визнав, зазначив, що оскаржувані постанови винесені Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області, про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, винесені відповідно до чинного законодавства уповноваженим державним органом, в рамках повноважень, визначених Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), та щодо належного суб`єкта за наявності встановленого факту порушення (а.с. 29-42).

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

12.07.2023 на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №014260 від 10.07.2023 відповідно до графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (а.с. 50-51) посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області за адресою а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 716 км було проведено перевірку додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якої встановлено порушення перевізником ТОВ "ТД "Центр харчових технологій" вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено відповідний Акт проведення перевірки №012567 від 12.07.2023 (а.с 52).

За змістом Акту проведення перевірки №012567 від 12.07.2023 посадовою особою виявлено порушення ТОВ "ТД "Центр харчових технологій" вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме "перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону, а саме протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; наказ МТЗУ №385 від 24.06.2010", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-111 - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону.

Водій транспортного засобу ( ОСОБА_1 ) зі змістом вказаного акту та виявлених порушень ознайомлений, що засвідчив власним підписом, однак жодних пояснень/заперечень з приводу виявленого порушення чи обставин проведення перевірки не надав.

20.07.2023 на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №012959 від 13.07.2023 відповідно до графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (а.с. 56-57) посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області за адресою а/д М-05 Київ-Одеса було проведено перевірку додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якої встановлено порушення перевізником ТОВ "ТД "Центр харчових технологій" вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено відповідний Акт проведення перевірки №031234 від 20.07.2023 (а.с. 58).

За змістом Акту проведення перевірки №031234 від 20.07.2023 посадовою особою виявлено порушення ТОВ "ТД "Центр харчових технологій" вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме "перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", а саме у водія відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-111 - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону.

Водій транспортного засобу ( ОСОБА_1 ) зі змістом вказаного акту та виявлених порушень ознайомлений, що засвідчив власним підписом, однак жодних пояснень/заперечень з приводу виявленого порушення чи обставин проведення перевірки не надав.

29 серпня 2023 року за результатами розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, відповідач прийняв постанову №022237 про застосування адміністративно- господарського штрафу, згідно з яким товариство притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом застосування на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (а.с. 49).

29 серпня 2023 року за результатами розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, відповідач прийняв постанову №022238 про застосування адміністративно- господарського штрафу, згідно з яким товариство притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом застосування на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (а.с. 55).

Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (підпункт 19 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до абзаців другого, десятого пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку.

Пункт 21 вказаного Порядку передбачає, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначено Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III.

У відповідності до вимог частин першої та другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно вимог частини третьої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

- дата і місце складання;

- вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

- вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

- пункти завантаження і розвантаження.

Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі Положення про робочий час і час відпочинку водіїв), яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Згідно пунктів 1.1, 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Регламенту (ЄС) N 561/2006 Європейського Парламенту та Ради від 15.03.2006 про гармонізацію відповідного соціального законодавства, що регулює відносини в галузі автомобільного транспорту та вносить зміни до Регламентів Ради (ЄЕС) N 3821/85 та (ЄС) N 2135/98 і скасовує Регламент Ради (ЄЕС) N 3820/85, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух». Це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Пунктом 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв передбачено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі - Інструкція).

Згідно пункту 1.3 Інструкції ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР (пункт 3.1 Інструкції).

В силу пункту 3.3 Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відтак, згідно вимог пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв вантажний автомобіль, яким виконувалися внутрішні перевезення вантажів, в обов`язковому порядку повинен був бути обладнаний діючим та повіреним тахографом, а у водія повинен був бути в наявності протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Як встановлено судом та визнається позивачем, ТОВ "ТД "Центр харчових технологій" здійснено перевезення вантажів власним транспортним засобом, за відсутності у водія оформленого протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Позивач стверджує, шо ним здійснювалось перевезення вантажу для власних потреб.

Так, в розумінні вимог статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої та другої статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із положеннями частин першої та третьої статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами)).

В абзаці двадцять сьомому глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі Правила № 363), надано визначення товарно-транспортній накладній - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

В пункті 11.1 глави 11 Правил № 363 закріплено, що товарно-транспортна накладна є основним документом на перевезення вантажів.

Як випливає з Акта № АР 012567 від 12.07.2023 перевезення здійснювалось водієм ОСОБА_1 , згідно ТТН №Р477 від 12.07.2023 (а.с. 53), у якій вказано водієм - ОСОБА_2 , автомобіль DAF LF 55 210 НОМЕР_1 , вантажоодержувач - ФОП ОСОБА_3 , пункт навантаження: АДРЕСА_1 , пункт розвантаження: АДРЕСА_2 .

До позовної заяви позивачем додано ТТН №P478 від 12.07.2023 (а.с. 16), у якій вказано водієм - ОСОБА_2 , автомобіль DAF LF 55 210 НОМЕР_1 , вантажоодержувач - ТОВ "Універсал-Плюс", пункт навантаження: Полтавська область, смт. Чутове, вул. Набережна, 5, пункт розвантаження: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Мурманська, 37м.

Як випливає з Акта № АР 051234 від 20.07.2023 перевезення здійснювалось водієм ОСОБА_1 , згідно ТТН №Р 511 від 19.07.2023 (а.с. 59-60), у якій вказано водієм - ОСОБА_1 , автомобіль MAN НОМЕР_2 , вантажоодержувач - Ульяновська філія ТОВ "Універсал-Плюс", пункт навантаження: Полтавська область, смт. Чутове, вул. Набережна, 5, пункт розвантаження: Кіровоградська область, м. Благовіщенське, вул. Східна, № 10а.

До позовної заяви позивачем додано ТТН № P510 від 19.07.2023 (а.с. 17), у якій вказано водієм - ОСОБА_1 , автомобіль MAN НОМЕР_2 , вантажоодержувач - ТОВ "Універсал-Плюс", пункт навантаження: Полтавська область, смт. Чутове, вул. Набережна, 5, пункт розвантаження: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Мурманська, 37м.

У свою чергу, з вищевказаних ТТН слідує, що ТОВ "ТД "Центр харчових технологій" являлося - автомобільним перевізником, замовником та вантажовідправником, при цьому здійснювало доставку товару - вантажоодержувачу, яким не являлося (іншій особі).

Так, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів ТОВ "ТД "Центр харчових технологій" надано договір поставки № 01/04/19-уп від 01.04.2019 (а.с. 26-27).

За умовами договору ТОВ "ТД "Центр харчових технологій" (постачальник) зобов`язується систематично постачати і передавати у власність ТОВ "Універсал-Плюс" (покупець) певний товар, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вищевказані документи підтверджують договірні відносини щодо поставки товару ТОВ "ТД "Центр харчових технологій", яка включає перевезення вантажу. Позивач фактично надавав послуги з перевезення вантажу належним йому транспортним засобом.

Отже, вказане спростовує доводи позивача, що перевезення здійснювалось для власних потреб.

Згідно пункту 1.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються: фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв; під час стихійного лиха, аварій та інших надзвичайних ситуацій; транспортними засобами Міністерства внутрішніх справ України (у тому числі Національної гвардії України), Міністерства оборони України, Офісу Генерального прокурора, Служби безпеки України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Національної поліції України та Державної прикордонної служби України або транспортними засобами, орендованими ними без водія, коли такі перевезення здійснюються з метою виконання завдань, покладених на ці державні органи, та під їх контролем; сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств; закладами охорони здоров`я незалежно від форми власності.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач є перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", і, відповідно, Положення про робочий час і час відпочинку водіїв згідно пункту 1.4 поширювало свою дію на дане перевезення, а тому позивач був зобов`язаний дотримуватись його вимог.

Так, зі змісту статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" слідує, що вказаний у цій статті перелік документів не є вичерпним, тобто законодавцем передбачено можливість його доповнення іншими визначеними законодавством документами, зокрема, такими документами є протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Однак протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу під час перевезення були відсутні, що підтверджується актами перевірки.

Відповідно до пунктів 26-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як випливає із матеріалів справи повідомлення про розгляд справи призначеної на 29.08.2023 направлено ТОВ "ТД "Центр харчових технологій" 16.08.2023 та доставлено 18.08.2023.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 29.08.2023 № 022237 та № 022238 прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України.

Таким чином у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Центр харчових технологій" (, вул. Набережна, 5, смт. Чутове, Полтавський район, Полтавська область) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду у Полтавській області (, вул. Європейська, 155, м. Полтава) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко