Справа № 440/4315/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 р. Справа № 440/4315/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава, повний текст складено 12.05.23 по справі № 440/4315/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 10 лютого 2023 року №96; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити пенсію ОСОБА_1 з 03 лютого 2023 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з повним робочим днем під землею, на провідній посаді період роботи з 09 листопада 2009 року по 15 листопада 2010 року, та зарахувати до стажу роботи на провідних посадах додатково 4 роки 9 місяців відповідно до роз`яснення Міністерства Соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, яке видане на виконання Постанови Верховної Ради України №1931-XII від 06 грудня 1991 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що період отримання особою, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, допомоги по безробіттю включається до страхового стажу та не включається до стажу роботи із шкідливими умовами (за списками робіт і професій, затвердженими Кабінетом Міністрів України) та на посадах провідних професій, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, не надавши оцінку довідкам МСЕК серії 12 ААВ № 221001 та серії 12ААА № 092685, та аналізу абз.4 ч.1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", чим грубо порушив її так як отримання допомога по безробіттю не перериває часу перебування на інвалідності. Стверджує, що будь-яких обмежень щодо того, що якщо особа працевлаштувалась у період знаходження на інвалідності, або отримувала допомогу на випадок безробіття у цей період, виключає можливість зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах абз.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не містить. Вважає, що суд в своєму рішенні формально підійшов до розгляду цієї справи, не перевірив наявну кількість стажу роботи, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку позивачу, та в оскаржуваному рішенні зазначив, що правильність обчислення відповідачем часу перебування позивача на інвалідності внаслідок трудового каліцтва позивачем не оспорюється, тоді як позивач оспорював взагалі увесь розрахунок стажу роботи, який здійснений відповідачем щодо його пільгового стажу роботи.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення / перерахунок пенсії від 03 лютого 2023 року, в якій просив призначити йому пенсію, вид: перехід на інший вид пенсії (а.с. 36).

Вказана заява розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №96 від 10 лютого 2023 року (а.с. 65) відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що частиною третьою статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Згідно абзацу 4 частини першої статті 24 Закону час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Згідно із частиною другою статті 24 Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03 лютого 2023 року звернувся із заявою про переведення на пенсію за віком (звернення через веб-портал). В ході розгляду заяви встановлено, що вказаний громадянин отримує пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві. За матеріалами пенсійної справи та наданих документів стаж роботи на посадах, віднесених до провідних професій, становить 18 років 01 місяць 14 днів, в тому числі період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва 12 років 03 місяці 05 днів. Крім того, стаж роботи віднесений до посад за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, які дають право на пенсію незалежно від віку, за наявності стажу на зазначених роботах не менше 25 років 02 роки 09 місяців 13 днів.

Відповідно до розрахунку стажу для права на пенсію за віком /а.с. 21-22, 63-64/ ОСОБА_1 має страховий стаж 22 роки 00 місяців 26 днів, до якого, в тому числі, зараховано період отримання ОСОБА_1 допомоги по безробіттю з 09 листопада 2009 року по 15 листопада 2010 року (1 рік 00 місяців 07 днів) та період, що дає право на зниження ПВ:роботи підземні, проф. за пост. №202 12 років 02 місяці 17 днів.

Не погодившись з рішенням Відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №96 від 10 лютого 2023 року, позивач звернувся до суду цим з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що для призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV працівники провідних професій повинні мати стаж роботи на посадах, віднесених до провідних професій, не менше 20 років, а у позивача такий стаж становить лише 18 років 01 місяць 14 днів, що свідчить про наявність у відповідача підстав для відмови у переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року /далі - Закон №1058-IV/.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 114 "Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників" Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з частиною другою цієї статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах .

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах .

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-IV /в редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення/ страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що період отримання особою, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, допомоги по безробіттю включається до страхового стажу та не включається до стажу роботи із шкідливими умовами (за списками робіт і професій, затвердженими Кабінетом Міністрів України) та на посадах провідних професій, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 30 листопада 1982 року ОСОБА_1 у період з 09 листопада 2009 року по 15 листопада 2010 року отримував допомогу по безробіттю /а.с.16-20/.

Згідно з розрахунком стажу, наявним в матеріалах справи, період отримання допомоги по безробіттю з 09 листопада 2009 року по 15 листопада 2010 року (1 рік 00 місяців 07 днів) зараховано ОСОБА_1 до страхового стажу, що становить 22 роки 00 місяців 26 днів.

Таким чином, період отримання позивачем допомоги по безробіттю з 09 листопада 2009 року по 15 листопада 2010 року зараховано відповідачем до страхового стажу у відповідності до вимоги частини першої статті 24 Закону №1058-IV.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що норма, яка б вказувала на те, що період отримання допомоги по безробіттю зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами та на посадах провідних професій (спеціального стажу), який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, в Законі №1058-IV відсутня.

В то же час, до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, включається час перебування особи на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням. Працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) мають право на пенсію незалежно від віку (пільгова умова) у разі зайнятості на таких роботах не менше 20 років.

Як свідчить зміст оскаржуваного рішення, до стажу роботи позивача на посадах, віднесених до провідних професій (18 років 01 місяць 14 днів), зараховано період перебування позивача на інвалідності внаслідок трудового каліцтва - 12 років 03 місяці 05 днів.

Таким чином, стаж роботи позивача (спеціальний стаж), що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, обчислено відповідачем з урахуванням вимоги частини першої статті 24 цього Закону щодо включення до такого стажу часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

З огляду на те, що для призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV працівники провідних професій повинні мати стаж роботи на посадах, віднесених до провідних професій, не менше 20 років, а у позивача такий стаж становить лише 18 років 01 місяць 14 днів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача підстав для відмови у переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.

В апеляційній скарзі позивач стверджує про обов`язок відповідача зарахувати до стажу роботи на провідних посадах додатково 4 роки 9 місяців відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, виданого на виконання Постанови Верховної Ради України №1931-XII від 06 грудня 1991 року.

Щодо таких доводів апелянта про застосування до спірних правовідносин роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Таким чином, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.

Однак, частиною шостою статті 56 Закону №1788 зазначено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до статтей 13,14 (…) цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

На підставі статті 14 Закону №1788 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля (…) за списком робіт і професій, затверджуваним КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники (…) за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років (…)

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків (…) за кожен повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону №1058, знижується на 1 рік.

Аналогічні приписи містить і ч.3 ст.114 Закону №1058.

Таким чином, зміст положень статті 14, частини шостої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч.3 ст.114 Закону №1058 засвідчує, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові 18 липня 2019 року справа №826/2426/16 листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні були довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого статтями 14 та частиною шостою статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 викладено Верховним Судом в постанові від 08 липня 2021 року у справі №212/1743/17-а.

Враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 не є нормативно-правовими актами і не можуть підміняти і доповнювати положення статті 114 Закону України №1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач правомірно не прийняв до уваги зазначене роз`яснення при розрахунку пільгового стажу позивача.

Також в апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що в період коли він отримував допомогу по безробіттю, він вже мав групу інвалідності, а тому стверджує, що будь-яких обмежень щодо того, що якщо особа працевлаштувалась у період знаходження на інвалідності, або отримувала допомогу на випадок безробіття у цей період, виключає можливість зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах абз.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не містить.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження аргументів того, що в період з 09 листопада 2009 року по 15 листопада 2010 року вже мав офомлену групу інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві. Наявна в матеріалах справи копії довідки МСЕК серіїї 12ААВ № 221001 та індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1889 не дають чіткої відповіді про те, коли саме позивачу була встановлена група інвалідності.

В той же час колегія суддів звертає увагу на те, що навіть за умови зарахування до пільгового стажу періоду отримання допомоги по безробіттю (1 рік 00 місяців 07 днів) за умови, що в цей період позивач вже мав групу інвалідностві, не впливає на результат розгляду цієї справи та правомірності прийнятого відповідачем рішення, оскільки в будь-якому випадку такого стажу не буде достатньо для призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV (працівники провідних професій повинні мати стаж роботи на посадах, віднесених до провідних професій не менше 20 років).

Отже, враховуючи викладені вище висновки суду про безпідставність зарахування до стажу роботи на провідних посадах додатково 4 роки 9 місяців відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, наявного у позивача стажу недостатньо для призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 по справі № 440/4315/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов