Справа № 420/7674/21
Суддя: Пушкарський Д. В.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.11.2023
Справа № 420/7674/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, поліцейського СРПП №4 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Петрова Романа Михайловича, поліцейського СРПП №2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Василіогло Валентина Васильовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Головне управління Національної поліції в Одеській області, про визнання дій протиправними та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, поліцейського СРПП № 4 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Петрова Романа Михайловича, поліцейського СРПП № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Василіогло Валентина Васильовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Головне управління Національної поліції в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, поліцейського СРПП № 4 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Петрова Романа Михайловича, поліцейського СРПП № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Василіогло Валентина Васильовича, пов`язані із порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- визнати протиправними дії Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, поліцейського СРПП № 4 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Петрова Романа Михайловича, поліцейського СРПП № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Василіогло Валентина Васильовича, пов`язані із перевищенням часу адміністративного затримання;

- стягнути з Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, поліцейського СРПП № 4 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Петрова Романа Михайловича, поліцейського СРПП №2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Василіогло Валентина Васильовича, солідарно, на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000 гривень та матеріальну шкоду у розмірі 9500 гривень та судові витрати по справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.11.2020 року, він керуючи легковим автомобілем Toyota Aurus, р/н НОМЕР_1 , в селі Броска Ізмаїльського району Одеської області о 18 год. 42 хв. був зупинений працівниками поліції Ізмаїльського РВ ГУНП в Одеській області Васіліогло В.В. та ОСОБА_2 з метою його перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідачами позивачу було запропоновано проїхати до Ізмаїльської КУ ЦРЛ, його не було відсторонено від права керування автомобілем.

В лікарні він намагався продути у драгер, який був несправний, просив відібрати у нього біологічні зразки, але йому працівниками медичного закладу було відмовлено у відібранні біологічного матеріал.

Після чого, відповідачі склали у відношенні нього протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема, у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В подальшому він пройшов огляд у клініці Медіаком в місті Одеса та в КНП «ОООЦПЗ», де за результатами огляду, ознак алкогольного сп`яніння у позивача виявлено не було.

04.02.2021 року, постановою судді Ізмаїльського провадження у відношенні позивача було закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що він був підданий адміністративному затриманню, а протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення стягнення містить недостовірні відомості.

Посилаючись на порушення ст.ст.254, 278, 266 КУпАП, позивач зауважує про те що дії працівників поліції були протиправними та просив позов задовольнити, стягнути з відповідачів матеріальну та моральну шкоду.

Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити (а.с.104-105).

Відповідачі Ізмаїльський РВ ГУНП в Одеській області, поліцейський СРПП №4 Ізмаїльського РВ ГУНП в Одеській області Петров Р.М., поліцейський СРПП №2 Ізмаїльського РВ ГУНП в Одеській області Василіогло В.В., про час та місце судового засідання повідомлені в установленому законом порядку, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.111-112,115).

Третя особа ГУНП в Одеській області про час та місце судового засідання повідомлені в установленому законом порядку. Надіслали до суду пояснення в яких у задоволенні позову просили відмовити (а.с.85-100).

Суд, дослідивши письмові докази додані до матеріалів адміністративної справи встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спірних правовідносин є протиправне складання протоколу серії ДПР 18 №441783 щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відповідачем перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею відносно позивача огляд на стан сп`яніння був проведений із порушенням вимог ст.266 КУпАП, зокрема, із мотивувальної частини постанови судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2021 року слідує, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 441783 не було долучено висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння позивача.

Позивач у позові наголошує на тому, що був підданий адміністративному затриманню, а протокол про адміністративне правопорушення містив недостовірні відомості.

Посилаючись на положення ст.22 ЦК України, вважає, що протиправні дії працівників поліції змусили його понести витрати на оплату правової допомоги та такі дії працівників поліції вплинули на його емоційний стан, він був змушений докладати зусилля для захисту своїх прав в суді, а тому просить стягнути з відповідачів матеріальну та моральну шкоду у солідарному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому приписами п.3 ч.2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб саме у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням владно-управлінських дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача. Проте, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та з огляду на положення ст. 251 КУпАПє предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №712/7385/17 про визнання протиправними дій щодо незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення, вказала на те, що оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

У даній правовій ситуації що склалась, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання дій відповідачів протиправними та пов`язаними, зокрема, із порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та перевищенням часу адміністративного затримання не є публічно-правовими та не належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки відповідач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Окрім того, оскарження дій відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не оскаржується окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 638/3490/18, від 22 січня 2020 року у справі № 2-а/489/7/2016.

Щодо вимог позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, то суд зазначає, що такі правовідносини є деліктними та з огляду на приписи ст.16 ЦК України є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України у зв`язку із тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 238, 239, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, поліцейського СРПП №4 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Петрова Романа Михайловича, поліцейського СРПП №2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Василіогло Валентина Васильовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Головне управління Національної поліції в Одеській області, про визнання дій протиправними та стягнення матеріальної та моральної шкоди, на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП віднесено до юрисдикції суддів місцевих загальних судів в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Роз`яснити позивачу що розгляд справ про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої фізичній особі незаконними діями посадової особи вирішується у порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя