Справа № 420/24264/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Закарпатській області, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області №5 від 18.04.2023 року форми С у сумі штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 354385,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що Головним управлянням ДПС у Закарпатській області складено Акт фактичної перевірки, зареєстрований в органі ДПС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання 10.03.2023 реєстраційний №1373/0716/14/РРО/ НОМЕР_1 , відповідно до п.1.2. якого проведено перевірку господарської одиниці кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою Рахівський р-н., смт.Ясіня, урочище «Драгобрат» суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 код за (ЄДРПОУ (РНОКПП) НОМЕР_1 . За результатами перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення, а саме: №5 від 18.04.2023 року форми «С», яким застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 354 385,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його таким, що не ґрунтується на нормах податкового законодавства України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач зазначає, що Актом перевірки встановлено порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у громадського харчування та послуг». У свою чергу за порушення п.12 ст.3 передбачено санкцію ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме за склад порушення, що полягає у продажі товарів, що не обліковані у встановленому порядку, або ж щодо яких саме під час податкової перевірки не надано документів їх належного обліку, наявних у місці продажу.

Водночас, як вказує позивач, у зв`язку з введенням воєнного стану згідно з п.12 розділу II «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (станом на 18.04.2023 року, в редакції Закону № 2120-ІХ від 15.03.2022) тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, санкції за порушення вимог цього Закону не застосовуються, крім санкцій за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів. Станом на день подання позову вказана норма діє в редакції Закону України 30.06.2023 №3219-ІХ, який набув чинності 01.08.2023 року, згідно якого суб`єкти господарювання звільняються від відповідальності за порушення вимог цього Закону, вчинені ними у період з 1 січня 2022 року до 1 жовтня 2023 року, крім виключних випадків.

Враховуючи викладене позивач вважає, що оскільки оскаржуваним рішенням встановлено порушення п.12 ст.3 Закону відповідальність за яке встановлена в статті 20 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що не пов`язане із порядком здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів, відповідальність за які передбачена в статті 17 Закону, то у Головного управління ДПС у Закарпатській області не було правових підстав застосовувати до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції 354 385, 00 грн.

По суті виявленого порушення щодо висновку акту фактичної перевірки про неведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на загальну суму 354 385,00 грн., що є порушенням п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», позивач вказує на таке. У період проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі обліку та звітності, що підтверджено в п.2.2.11 Акту. У свою чергу, нормами чинного законодавства обов`язок щодо ведення обліку товарних запасів фізичними особами-підприємцями на загальній системі оподаткування не передбачений. Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_1 в охоплений фактичною перевіркою період здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, тому в силу вимог чинного законодавства не мав обов`язку вести облік товарних запасів (ТМЦ).

Окрім того позивач висловив зауваження щодо оформлення документів перевірки, а саме відомості залишків товарно-матеріальних цінностей, яка не містить: дату на час закінчення перевірки; дату станом на яку перевіркою визначено фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей), зазначених в графах 20-22 Відомості; значень рядків 4-15, що мають враховуватися під час визначення залишку запасів станом на день перевірки за даними бухгалтерського обліку (рядки 18-19 відомості); підпису суб`єкта господарювання чи його представника або зазначення про відмову від підпису вказаної особи; в матеріалах перевірки відсутній акт про те, що суб`єкта господарювання чи його представник відмовились від отримання та/або від писання Відомості. З огляду на вищенаведене, позивач вважає, що не можливо встановити на підставі яких фактичних даних були заповнені графи 20-24 Відомості, оскільки 02.03.2023 перевіряючі не проводили визначення фактичних залишків товарних запасів безпосередньо в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що свідчить про те, що така Відомість не відповідає Методичним рекомендаціям.

З огляду на викладене, висновок податкового органу про порушення порядку ведення обліку товарних запасів, позивач вважає безпідставним та необґрунтованим, а застосування штрафної санкції у розмірі 354 385,00 грн. - протиправним.

Ухвалою суду від 18.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні без виклику сторін.

04.10.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує.

Так, відповідач зазначив, що на підставі наказу ГУ ДПС у Закарпатській області від 28.02.2023 № 99-п працівниками ГУ ДПС у Закарпатській області 01.03.2023 розпочато фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »). До початку перевірки, 01.03.2023 та 02.03.2023, в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: Рахівський район, смт. Ясіня, урочище «Драгобрат» посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області були проведені контрольні розрахункові операції, а саме: 01.03.2023 року було придбано Кальян Hard, Medium за ціною 420,00 грн.; 02.03.2023 року придбано сигарети ОСОБА_2 за ціною 130,00 грн., пиво Нефільтроване Біле «Ципа», 0,4 л, каву еспресо, вершки, газовану воду «Тонік», 0,5 л, горілку «Фінляндія» 0,04 л, пиво Нефільтроване Біле «Ципа», 0,4 л, на загальну суму 260,00 грн. Розрахункові документи встановленого взірця (фіскальні чеки) не видавались. Разом з тим під час проведення фактичної перевірки працівниками ГУ ДПС, для встановлення особи (осіб) та/або суб`єкта господарювання, який здійснює господарську діяльність, в тому числі торгівлю підакцизними товарами у господарській одиниці «РІЗДВО» здійснено виклик поліції. Прибувши на виклик, на підставі заяви працівника відділу фактичних перевірок ГУ ДПС у Закарпатській області Мошкова А.В., працівникам Рахівського РВП ГУНП у Закарпатській області надано пояснення ОСОБА_3 - адміністратора кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». До початку проведення фактичної перевірки адміністратору кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 вручено копію наказу № 99-п «Про проведення фактичної перевірки», пред`явлено направлення на проведення фактичної перевірки від 01.03.2023 №450/07-16-07-05 та №451/07-16-07-05 та службові посвідчення. Після ознайомлення з документами адміністратор відмовилась від підписання направлень, про що посадовими особами ГУ ДПС складено відповідний акт № 29/07-16-07-05. Також адміністратору було вручено вимогу від 02.03.2023 року про надання документів від підписання якої ОСОБА_3 відмовилась, про що працівниками відділу фактичних перевірок ГУ ДПС у Закарпатській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було складено відповідний акт.

Як зазначено у відзиві, ОСОБА_1 перебуває на загальній системі оподаткування, а тому, на нього поширюються вимоги п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та «Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496. Відповідно до п.9 розд. ІІ Порядку №496, заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: 1) первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; 2) відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; 3) первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи. Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.

Натомість, як вказує відповідач, у ході проведення фактичної перевірки, працівниками ГУ ДПС у Закарпатській області в присутності працівників закладу в тому числі Адміністратора закладу було складено відомості про результати перевірки, щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно матеріальних цінностей) станом на 02 березня 2023 (про що вказано у відомості) та здійснено фотофіксацію ТМЦ, які знаходились в реалізації за адресою: Рахівський район, смт. Ясіня, урочище «Драгобрат», на суму 354 385 грн. Після ознайомлення з відомостями про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) адміністратор кафе «Різдво» підписати їх відмовилась. Оскільки працівниками кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до перевірки не надано жодних первинних документів, що дозволяють встановити постачальника, дату постачання, номер супровідного документа з яким пов`язана поява товарно-матеріальних цінностей у Позивача, графи №6-20 вищевказаної відомості у ході зняття фактичних залишків не заповнено. Оскільки Позивачем порушено приписи п. 12 ст. 3 Закону № 265 до нього застосовано штрафну санкцію згідно зі ст. 20 Закону № 265.

09.10.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив.

У відповіді на відзив позивачем висловлені зауваження щодо залучених відповідачем «Фотоматеріалів з місця проведення перевірки з доказом ознайомлення адміністратора з вимогою про надання документів.pdf.», які складаються з 6 чорно-білих фото чи сканкопій, оскільки ці копії не завірені та з них не можливо встановити найменування ТМЦ, їх кількість, вартість та місцезнаходження. Відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження достовірності інформації, зазначеній ним у графах 2, 20-24 Відомості (ТМЦ) на загальну суму 354 385 грн.

Також позивач зазначив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів проведення 1 та 2 березня контрольних розрахункових операцій в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 28.11.2022 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем. 29.11.2022 року узятий на податковий облік до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Ужгородська ДПІ (а.с. 13).

Видами діяльності ФОП ОСОБА_1 за КВЕД були зареєстровані: Основний: 79.11 Діяльність туристичних агентств: Інші: 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг; 93.19 Інша діяльність у сфері спорту.

18.08.2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 .

У період з 02.03.2023 року до 09.03.2023 року посадовими особами Головного управління ДПС у Закарпатській області проведена фактична перевірка господарської одиниці кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: Рахівський район, смт. Ясіня, урочище «Драгобрат», суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Перевірка проведена у присутності: ОСОБА_6 ; Бармена-офіціанта ОСОБА_7 , офіціанта.

Журнал реєстрації перевірок контролюючих органів не представлено.

На момент перевірки ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування.

За результатами перевірки складений акт фактичної перевірки від 09.03.2023 року №1373/0716/14/РРО/ НОМЕР_1 (а.с. 15-19, 56-57), у висновку якого зафіксовані порушення, зокрема, п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями).

Додатки до акта перевірки: Фотографії, копія вимоги про надання документів, акт відмови від підпису направлень, копія пояснення ОСОБА_3 , відомості ТМЦ, акт відмови від підпису акта про результати фактичної перевірки, акт відмови від отримання «Вимоги про надання документів», гостьові чеки.

В акті зазначено, що від підпису та отримання другого примірника акту ОСОБА_3 відмовилась, другий примірник акту направлено поштовою.

Відповідачем надано до суду:

Акт відмови платника податків (його представника) від підпису про ознайомлення з направленням на фактичну перевірку від 03.03.2023 року №29/07-16-07-05 (а.с. 58);

Акт відмови платника податків (його представника) від підписання акту про результати фактичної перевірки від 10.03.2023 року №43/07-16-07-05 (а.с. 58 (зворот.стор.);

Вимогу про надання документів, адресовану ОСОБА_3 , з відміткою про отримання 02.03.2023 року (а.с. 59);

Акт відмови платника податків (його представника) від отримання «Вимоги про надання документів» від 02.03.2023 року (а.с. 59 (зворот.стор.). в акті зазначено, що його складено про те, що після ознайомлення платника податків з Вимогою про надання документів від 02.03.2023 року ФОП ОСОБА_1 , адміністратор ОСОБА_3 відмовився від отримання «Вимоги про надання документів».

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС у Закарпатській області у відповідь на запит позивача від 02.05.2023 року б/н (вх. ГУ ДПС № 7999/6/07 від 05.05.2023) щодо надання копії матеріалів фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (акт від 09.03.2023 № 1373/0716/14/РРО/ НОМЕР_1 з додатками) листом від 02.06.2023 року надало відповідь з додатками. Повідомлено, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проводилась в період з 02.03.2023 по 09.03.2023 в кафе «Різдво» за адресою: Рахівський район, смт. Ясіня, урочище «Драгобрат». В день завершення перевірки, 09.03.2023, особа, яка була присутньою під час перевірки, адміністратор кафе «Різдво» ОСОБА_3 , відмовилась від підписання та отримання другого примірника акта фактичної перевірки. Факт відмови ОСОБА_3 від підписання акта перевірки згідно з вимогами п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України оформлено відповідним актом. Відповідно до вимог п. 86.5 ст. 86 ПКУ другий примірник акта фактичної перевірки був направлений листом ГУ ДПС у Закарпатській області від 13.03.2023 № 2967/6/07-16-05-08 з рекомендованим повідомленням про вручення на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 . Відділенням Укрпошти було повернуто надіслане ФОП ОСОБА_1 поштове відправлення, із зазначенням у рекомендованому повідомленні про причини повернення, а саме: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Дата повернення - 28.03.2023.

Цим листом позивачу направлено копію акту фактичної перевірки від 09.03.2023 №1373/0716/14/РРО/ НОМЕР_1 з додатками (а.с. 14).

На підставі акту фактичної перевірки від 09.03.2023 № 1373/0716/14/РРО/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДПС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення №5 від 18.04.2023 року форми С, яким на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та ст. 20 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 354385, 00 грн. за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (а.с. 20).

Позивач не погоджується із податковим повідомленням-рішенням №5 від 18.04.2023 року про застосування штрафу за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В у розмірі вартості необлікованих товарів у сумі 354385, 00 грн., що стало підставою звернення до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до пп. 20.1.4, пп. 20.1.10, пп. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначений порядок проведення фактичної перевірки.

Згідно з п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Отже, згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється контролюючим органом, зокрема на реалізацію функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Так, відповідно до ст. 19-1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

19-1.1.4. здійснюють контроль, зокрема за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 20220 року по справі №815/1978/18 навів такі правові висновки: Норма цього підпункту (пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України) дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального покладені на відповідача (мається на увазі орган ДПС). Контролюючий орган мав право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень ст. 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу.

Відповідно до п. 80.4, п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Як встановлено судом з матеріалів справи, посадові особи Головного управління ДПС у Закарпатській області були допущені до проведення фактичної перевірки господарської одиниці за адресою: Рахівський район, смт. Ясіня, урочище «Драгобрат», суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Перевірка проведена у присутності: ОСОБА_6 ; Бармена-офіціанта Сичьов Д.А., офіціанта.

В акті фактичної перевірки від 09.03.2023 № 1373/0716/14/РРО/ НОМЕР_1 зазначено, що від підпису та отримання другого примірника акту ОСОБА_3 відмовилась, другий примірник акту направлено поштовою.

Відповідачем надано до суду:

Акт відмови платника податків (його представника) від підпису про ознайомлення з направленням на фактичну перевірку від 03.03.2023 року №29/07-16-07-05 (а.с. 58);

Акт відмови платника податків (його представника) від підписання акту про результати фактичної перевірки від 10.03.2023 року №43/07-16-07-05 (а.с. 58 (зворот.стор.);

Вимогу про надання документів, адресовану ОСОБА_3 з відміткою про отримання 02.03.2023 року (а.с. 59);

Акт відмови платника податків (його представника) від отримання «Вимоги про надання документів» від 02.03.2023 року (а.с. 59 (зворот.стор.). В акті зазначено, що його складено про те, що після ознайомлення платника податків з Вимогою про надання документів від 02.03.2023 року ФОП ОСОБА_1 , адміністратор ОСОБА_3 відмовився від отримання «Вимоги про надання документів».

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Матеріали перевірки - це:

акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною;

заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду);

пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Згідно з п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Згідно з п. 86.6 ст. 86 Податкового кодексу України, відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно відмітки на останньому аркуші акту фактичної перевірки від 09.03.2023 № 1373/0716/14/РРО/ НОМЕР_1 , особа, яка була присутньою під час перевірки ОСОБА_3 відмовилась від підписання та отримання другого примірника акта фактичної перевірки.

Факт відмови ОСОБА_3 від підписання акта перевірки згідно з вимогами п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України оформлено відповідним актом (Акт відмови платника податків (його представника) від підписання акту про результати фактичної перевірки від 10.03.2023 року №43/07-16-07-05 (а.с. 58 (зворот.стор.).

Відповідно до вимог п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України другий примірник акта фактичної перевірки був направлений листом ГУ ДПС у Закарпатській області від 03.03.2023 № 2967/6/07-16-05-08 з рекомендованим повідомленням про вручення на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 . Відділенням Укрпошти було повернуто надіслане ФОП ОСОБА_1 поштове відправлення, із зазначенням у рекомендованому повідомленні про причини повернення, а саме: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Дата повернення - 28.03.2023.

Про це зазначено у відзиві, позивач заперечень щодо цих обставин не навів.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Супровідним листом від 02.06.2023 року відповідачем надіслано адресу ФОП ОСОБА_1 запитувані документи, у т.ч. акт фактичної перевірки від 09.03.2023 № 1373/0716/14/РРО/ НОМЕР_1 (а.с. 14).

На підставі викладеного, судом не встановлено порушень з боку контролюючого органу при проведенні та оформленні результатів фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не подано до контролюючого органу заперечень до акта фактичної перевірки та додаткових документів і пояснень.

Відповідно до змісту позовної заяви, позивач не погоджується із податковим повідомленням-рішенням №5 від 18.04.2023 року про застосування штрафу за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В у розмірі вартості необлікованих товарів у сумі 354385, 00 грн., що стало підставою звернення до суду із цим позовом.

Отже, суд надає оцінку правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення №5 від 18.04.2023 року про застосування штрафу за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В.

Згідно з інформацією в Акті перевірки, до початку перевірки в кафе «Різдво» за адресою: Рахівський район, смт. Ясіня, урочище «Драгобрат» посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області були проведені контрольні розрахункові операції, а саме: 01.03.2023 року було придбано Кальян Hard, Medium за ціною 420,00 грн; 02.03.2023 року було придбано сигарети Мальборо Голд за ціною 130,00 грн, пиво Нефільтроване Біле «Ципа», 0,4 л, каву еспрессо, вершки, газовану воду «Тонік», 0,5 л, горілку «Фінляндія» 0,04 л, пиво Нефільтроване Біле «Ципа», 0,4 л, на загальну суму 260,00 грн.

В акті зазначено, що вказані розрахункові операції через РРО (ПРРО) не проведено, відповідний розрахунковий документ не видавались (гостьові чеки додаються).

Встановлено неведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на загальну суму 354385, 00 грн., а саме в реалізації в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » знаходились товари, які не обліковані в книзі обліку доходів та витрат та інших регістрах обліку товарних запасів. Також до кінця перевірки не пред`явлений жодні накладні та документи щодо походження виданих підакцизних товарів (Відомості ТМЦ та фотографії додаються).

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР (у редакції від 01.08.2022, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон від 06.07.1995 № 265/95-ВР), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

У такій редакції абз. 1 пункту 12 статті 3 Закону від 06.07.1995 № 265/95-ВР викладено відповідно до Закону № 1914-IX від 30.11.2021 (набув чинності 01.01.2022).

До цих змін пункт 12 статті 3 Закону від 06.07.1995 № 265/95-ВР діяв у редакції Закону № 128-IX від 20.09.2019, яка передбачала:

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті)..

Судом встановлено, що на момент перевірки ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування, відтак на нього поширюються обов`язок ведення обліку товарних запасів, передбачений п. 12 ст. 3 Закону від 06.07.1995 № 265/95-ВР.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Облік доходів і витрат від виробництва та реалізації власної сільськогосподарської продукції ведеться окремо від обліку доходів і витрат від здійснення інших видів господарської діяльності.

Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пунктів 19, 20 розділу І Закону України від 14 липня 2020 року № 786-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців, пункту 44.1 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, наказом Міністерства фінансів України від 13 травня 2021 року № 261 затверджено Типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність та Порядок ведення типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність (надалі Порядок ведення типової форми № 261).

Абзацом 2 пункту 1 розділу І Порядку ведення типової форми №261 визначено, що на підставі первинних документів за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід/понесено витрати, здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Згідно пункту 2 розд. І Порядку ведення типової форми №261, облік доходів і витрат ведеться в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі засобами електронного кабінету у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496 затверджений Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (надалі Порядок №496).

Порядок №496 набув чинності 26.11.2021 року.

У пункті 2 розд. І Порядку №496 наведені значення термінів, що вживаються у ньому, зокрема:

документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи;

первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

місце продажу (господарський об`єкт) - стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, де здійснюються розрахункові операції під час продажу товарів (надання послуг);

місце зберігання - стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, земельна ділянка, де зберігаються товарні запаси, що належать ФОП;

товарні запаси - сукупність товарів, що утримуються ФОП для подальшого продажу (надання послуг).

Згідно пункту 1 розд. ІІ Порядку №496, облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.

Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.

Відповідно до пункту 2 розд. ІІ Порядку №496, форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі

Згідно пунктів 3-5 розд. ІІ Порядку №496, ФОП вносить до Форми обліку відомості в такому порядку:

1) у графі 1 зазначається порядковий номер рядка, в якому здійснено відповідний запис;

2) у графі 2 - дата здійснення запису;

3) у графах 3-6 - реквізити первинного документа (вид первинного документа, дата його складання, номер первинного документа (за наявності), найменування суб`єкта господарювання - постачальника або отримувача, його РНОКПП або код згідно з ЄДРПОУ / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті);

4) у графі 7 - загальна вартість товару відповідно до первинного документа про надходження товару;

5) у графі 8 - загальна вартість товару відповідно до первинного документа про вибуття товарів (крім даних щодо продажу через реєстратор розрахункових операцій / програмний реєстратор розрахункових операцій).

Вибуттям товарів для цілей цього Порядку вважається:

продаж товарів з розрахунком в безготівковій формі, який здійснено у встановлених законодавством випадках без застосування реєстраторів розрахункових операцій / програмних реєстраторів розрахункових операцій;

внутрішнє переміщення товару між належними одній ФОП місцями продажу (господарськими об`єктами) та/або місцями зберігання;

знищення або втрата товару;

повернення товару постачальнику;

використання товарів на власні потреби;

6) у графі 9 зазначаються примітки, передбачені цим Порядком.

Записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів.

Для ФОП, в яких виникає обов`язок щодо ведення обліку товарних запасів, перший запис, що вноситься ФОП до Форми обліку, має відображати інформацію про залишки товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів.

Пунктом 9 розд. ІІ Порядку №496 заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні:

1) первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку;

2) відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи;

3) первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.

Згідно пункту 10 розд. ІІ Порядку №496, Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.

Такі документи щомісячно групуються в хронологічному порядку їх відображення у Формі обліку та/або підшиваються для подальшого зберігання разом із Формою обліку, в якій інформацію про такі документи відображено.

Згідно вимог пункту 11 розд. ІІ Порядку №496, Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).

Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.

Отже, із прийняттям Порядку №261 та Порядку №496 існує чіткий встановлений законодавством порядок обліку товарних запасів (їх походження і обліку) в розумінні положень пункту 12 статті 3 Закон №265/95-ВР.

У свою чергу статтею 20 Закону від 06.07.1995 № 265/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Наявність самих по собі документів про "походження" (придбання) товарів, без щоденного ведення (заповнення) Типової форми, не робить їх документами, які засвідчують "облік" товарних записів.

Верховний суд у подібних правовідносинах, зокрема висловився щодо правового регулювання пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР і наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 за №481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення" (надалі по тексту також Наказ №481).

Верховний Суд переглядаючи в касаційному порядку адміністративній справи №816/2932/15 і №808/2540/16 дійшов наступних висновків:

- « 15. Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Платник податків у разі ненадання документів під час проведення перевірки не позбавлений права надання таких і після завершення такої перевірки, які мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

У разі якщо до закінчення перевірки або у зазначений вище термін платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують відповідні показники, вважається, що такі документи у платника податків відсутні.

16. … фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

17. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку, зокрема Книги обліку доходів і витрат є, накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей є порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

18. Книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат.

19. До суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі передбачену статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".».

Позивачем не надано будь-яких доказів ведення Книги обліку доходів і витрат, Типової форми, Форми ведення обліку товарних запасів, тобто документів, які підтверджують облік та походження товарів, як станом на момент проведення фактичної перевірки, так і після її проведення, а також під час розгляду даної адміністративної справи.

При цьому, саме необлікування на об`єкті перевірки наявного товару стало юридичною підставою для висновку про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закон №265/95-ВР, а саме не здійснення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у встановленому законодавством порядку.

Що стосується доводів позовної заяви стосовно того, що у зв`язку з введенням воєнного стану згідно з п.12 розділу II «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції Закону № 2120-ІХ від 15.03.2022) тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, санкції за порушення вимог цього Закону не застосовуються, крім санкцій за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний час неодноразово продовжений та діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

17.03.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, згідно з яким у розділі II Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг пункт 12 викладений у такій редакції:

« 12. Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, санкції за порушення вимог цього Закону не застосовуються, крім санкцій за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів.».

Отже, станом на дату прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №5 від 18.04.2023 року діючим пунктом 12 розділу II Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг було передбачено, що на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, санкції за порушення вимог цього Закону не застосовуються, крім санкцій за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів.

Відтак, податковий орган під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 18.04.2023 року, тобто в період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, та який тривав на час прийняття оскаржуваного рішення, був уповноважений застосовувати санкції за порушення вимог Закону №265/95-ВР лише у випадку порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на підставі ст. 20 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Тобто, притягнення позивача до відповідальності згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №5 від 18.04.2023 року не пов`язано з порушенням порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів, а стосується порушення ведення обліку товарів, що знаходяться у місці продажі, відповідальність за яке передбачена ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Вказані обставини виключають можливість застосування до позивача санкції за порушення п.12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на підставі ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, оскільки такі санкції не можуть бути застосовані на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не врахував приписи пункту 12 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №265/95-ВР, які станом на дату перевірки та винесення податкового повідомлення-рішення визначали мораторій на застосування санкцій за порушення вимог цього Закону (крім санкцій за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів), відтак, податкове повідомлення-рішення №5 від 18.04.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3543,85 грн. (а.с. 22). Таким чином, враховуючи задоволення позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 3543,85 грн. суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Інші судові витрати не заявлені.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Радчука А.А. у період з 15.11.2023 року по 17.11.2023 року включно у відрядженні, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 20 листопада 2023 року (перший робочий день).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська обл.., 88000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області №5 від 18.04.2023 року форми С про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 354385,00 грн. до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути з Головного управління ДПС в Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська обл.., 88000, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 3543,85 грн. (три тисячі п`ятсот сорок три гривні 85 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук