Справа № 160/7266/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2023 рокуСправа №160/7266/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -
10 квітня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 03.10.2022 р. №1367 Міністерства оборони України про увільнення ОСОБА_1 від займаної посади в Військовій частині НОМЕР_2 і призначення ОСОБА_1 на посаду в Військовій частині НОМЕР_3 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ №243 від 06.11.2022 р. Військової частини НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді командира стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 з 06.11.2022 р.;
- звернути рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді командира стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується із прийнятим наказом від 03.10.2022 р. №1367 та наказом від 06.11.2022 р №243 Військової частини НОМЕР_1 про виключення його із списків особового складу та всіх видів забезпечення, оскільки будь-які документи, накази, розпорядження чи інші керівні документи щодо вибуття, звільнення, увільнення, переведення, переміщення, призначення на посади не доводились в усному порядку або з ознайомленням під підпис, витяги не надавались, не ознайомлювались в будь-якому іншому порядку. Про існування подібних документів, їх дані та зміст військовослужбовцю нічого достовірно не відомо. Крім того, позивачу було повідомлено, що він виключений зі списків частини з дня, зазначеного у наказі 06.11.2022 р., витяг же з наказу доведений позивачу та виданий в документованій формі лише на його звернення 28.03.2023 р. В зв`язку з викладеним, позивач не міг реалізувати свої права на подання зауважень, клопотань, уточнень, оскарження; протиправно був позбавлений можливості на продовження служби за посадою і до виконання бойових завдань у складі цього підрозділу; позбавлений можливості для просування по службі в підрозділі, розуміння строку перебування на посаді та у військовому званні, від котрих залежить грошове забезпечення. Позивачем дії, спрямовані на здавання посади і справ не здійснювалися, акти не складалися та не підписувалися, що унеможливлює вибуття з однієї військової частини до іншої для подальшого несення служби.
10 квітня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить:
- заборонити Міністерству оборони України, Військовій частині НОМЕР_1 , іншим військовим частинам вчиняти дії по переміщенню його до інших військових частин, військових формувань до набрання рішенням суду законної сили у цій справі, за виключенням випадків виконання бойових наказів чи бойових розпоряджень від військової частини НОМЕР_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №160/7266/23 відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати належним чином завірені копії додатків, доданих до позовної заяви для відповідача.
На виконання ухвали суду від 14.04.2023 р., позивачем 20.04.2023 р. усунуто означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Крім того, цією ухвалою суду витребувано у Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 :
- належним чином засвідчену копію контракту про проходження позивачем військової служби;
- належним чином засвідчену копію послужного списку військовослужбовця, складеного щодо позивача;
- інформацію про підстави вибуття особового складу 1 ср 98 об ТрО до Рівненського військового навчального полігону з додаванням копій підтверджуючих документів в частині, що стосуються 1 ср 98 об ТрО;
- інформацію та докази про дату ознайомлення з наказом № 243 від 06.11.2022 р., та з наказом № 1367 від 03.10.2022 р. та інформацію та докази про дату надання позивачу витягів з цих наказів;
- докази перебування позивача на посаді на якій посаді командира стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 ;
- завірені належним чином копії документів, що стали підставою для прийняття наказу від 03.10.2022 р. №1367 Міністерства оборони України про увільнення ОСОБА_1 від займаної посади в Військовій частині НОМЕР_2 і призначення ОСОБА_1 на посаду в Військовій частині НОМЕР_3 ;
- завірені належним чином копії документів, що стали підставою для прийняття наказу№243 від 06.11.2022 р. Військової частини НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення.
28 квітня 2023 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій заявник просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 03.10.2022 р. №1367 Міністерства оборони України про увільнення ОСОБА_1 від займаної посади в Військовій частині НОМЕР_2 і призначення ОСОБА_1 на посаду в Військовій частині НОМЕР_3 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ №243 від 06.11.2022 р. Військової частини НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді командира стрілецького взводу стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 з 06.11.2022 р.;
- звернути рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді командира стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 .
В обґрунтування вказаної заяви, позивачем зазначено, що в прохальній частині зазначено посаду командира стрілецької роти, а згідно з наказів посада до переміщення позивача була командир стрілецького взводу стрілецької роти.
19 травня 2023 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив, в якому вони зазначили, що позивач проходив військову службу на посаді командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , прибув на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 р. №69/2022 р. «Про загальну мобілізацію». Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 р. №1367 відповідно до пунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України служби у Збройних Силах України позивача увільнено від займаної посади і призначено на посаду командира механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону з окремої штурмової бригади сухопутних військ Збройних Сил України. 06.11.2022 р. наказом №243 командира військової частини НОМЕР_1 позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення 07.11.2022 р., позивач вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 р. і вибув для подальшого проходження військової служби в розпорядженні командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України. Накази Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 р. №1367 про переведення до військової частини НОМЕР_3 , наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.11.2022 р. №243 були винесені в умовах воєнного стану. Твердження позивача про не доведення до нього змісту спірного наказу спростовані фактом здачі-прийняття ним відповідної заяви.
Так, командиром військової частини НОМЕР_1 було відправлено листа до військової частини НОМЕР_3 де зазначено, що наприкінці березня 2023 року до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 з`явились такі військовослужбовці, зокрема, позивач. Також було повідомлено, що зазначені особи не проходять службу та не є в списках військовій частини НОМЕР_1 . Зазначені військовослужбовці, станом на дату повідомлення, відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил від 03.10.2022 № 455-РС, від 05.10.2022 №465-РС, №1367 від 03.10.2022 р. були увільнені від займаних посад у військовій частині НОМЕР_1 та переведені у розпорядження командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України. Після прибуття, вони повідомили, що на цей час не мають зв`язку з командуванням військової частини НОМЕР_3 , не розуміють свого правового статусу, як військовослужбовці, не прийняті до штату військових частин, в зв`язку з чим прибули до місця дислокації останнього відомого їм місця проходження служби. В зв`язку з наведеним вище, на адресу командування військової частини НОМЕР_4 було висловлене прохання визначитись з подальшим проходженням служби військовослужбовцями, переведеними до військової частини НОМЕР_3 згідно перелічених наказів Головнокомандувача Збройних Сил України. У відповідь на зазначений запит військова частина НОМЕР_3 повідомила відповідача-2, що відносно позивача проведене службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини та направлене повідомлення до Державного бюро розслідувань про скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Вищезазначені обставини та приписи нормативно-правових актів у сукупності свідчать про відповідність оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства та відсутність підстав для його скасування.
Крім того, у своєму відзиві, відповідачем було заявлено клопотання про витребування доказів, клопотання про виклик свідків, клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та клопотання про залучення до участі у справі Головнокомандувача Збройних Сил України та Генеральний штаб Збройних Сил України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 р. заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову у справі №160/7266/23 задоволено. Прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову у справі №160/7266/23.
25 травня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначив, що оскаржувані накази не містить посилання, згідно якого підпункту пункту 82 Положення, відповідачі прийняли такі накази, а також відсутні причини призначення (переміщення) позивача відповідного до вимог, передбачених Положенням, що позбавляє суд можливості дослідити наявність чи відсутність правових підстав для призначення позивача на іншу посаду та перевірити обґрунтованість і вмотивованість прийнятого наказу у контексті спірних правовідносин. Також позивач зазначив, що плановий порядок переміщення здійснюється на підставі плану переміщення, а в позаплановому на підставі подання та витягу із резерву. При цьому, у порушення вимог п.4.8 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 позивач не був ознайомлений з планом переміщення, доказів на спростування зазначеної обставини відповідачами не надано. Надана відповідачем-2 переписка Військової частини НОМЕР_1 з Військовою частиною НОМЕР_3 нічого по предмету спору не підтверджує, оскільки вибуття з Військової частини НОМЕР_1 позивача не було. Відповідач-2 до суду не надав жодного належного та допустимого доказу, який б підтверджував виконання Військовою частиною НОМЕР_1 наказу від 06.11.2022 р. №243.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 р. у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про виклик свідків в адміністративній справі №160/7266/23 відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 р. у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження в адміністративній справі №160/7266/23 відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 р. у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про витребування доказів в адміністративній справі №160/7266/23 відмовлено.
01 червня 2023 року від Міністерства оборони України надійшов відзив, в якому вони зазначили, що позивач увільнений від займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 і призначений командиром механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 у відповідності до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) № 1367 від 03.10.2022 р. Також, у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №243 від 06.11.2022 р. позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 та прописано про вибуття для подальшого проходження військової служби до Головного управління Національної гвардії України. Тобто, Міністерство оборони України ніяких кадрових рішень відносно позивача не приймало. Наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №1367 від 03.10.2022 р. про увільнення Позивача з займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 і призначення командиром механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 прийнятий відповідно до пунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008. Генеральний штаб Збройних Сил України підпорядковується Головнокомандувачу ЗС України та є окремою юридичною особою, що приймає самостійно управлінські та кадрові рішення. Тому вражають, що залучення Міністерства оборони України є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вищенаведеним приписам законодавства.
05 червня 2023 року та 14 червня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому висловив аналогічну позицію, викладену у відзиві, який подано 25.05.2023 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 р. заяву Військової частини НОМЕР_1 про залучення відповідачів в адміністративній справі №160/7266/23 задоволено. Залучено Головнокомандувача Збройних Сил України, у якості відповідача та залучено Генеральний штаб Збройних Сил України, у якості відповідача.
Крім того, цією ухвалою суду витребувано у Генерального штабу Збройних Сил України належним чином завірену копію наказу від 03.10.2022 р. №1367.
Також, зобов`язано позивача протягом 5-ти днів з дня отримання цієї ухвали направити на адресу Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України примірник позовної заяви/уточненої позовної заяви, відповіді на відзив, із усіма додатками.
04 липня 2023 року від позивача надійшли докази направлення відповідачам примірника позовної заяви/уточненої позовної заяви, відповіді на відзив, із усіма додатками.
19 липня 2023 року від Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України надійшла заява, в якій вони просили долучити до матеріалів справи копію витребуваного наказу.
28 серпня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому висловив аналогічну позицію, викладену у відзиві, який подано 25.05.2023 р.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.01.2022 р. №9, лейтенанта ОСОБА_1 наказано призначити на посаду начальника групи персоналу штабу кадру військової частини НОМЕР_1 територіальної оборони, припис №9 від 10.01.2022 р., з 10.01.2022 р., зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення, і вважати таким, що з 10.01.2022 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до пункту 26 Плану переміщення осіб офіцерського складу Збройних Сил України НОМЕР_5 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_6 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил Територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України до 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України, затвердженого Головнокомандувачем Збройних Сил України 30.09.2022, лейтенанта ОСОБА_1 включено до списку кандидатів, які плануються до переміщення на посаду командира механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, шпк «старший лейтенант», ВОС 0210003, тр-12. Підстава включення в план переміщення: на рівнозначну посаду для більш доцільного використання за досвідом роботи.
Відповідно до витягу із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 р. № 1367, відповідно до пунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України лейтенанта ОСОБА_1 , увільнено від займаної посади та призначено до військової частини НОМЕР_3 , командиром механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .
Згідно із витягом із наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.11.2022 р. №243, лейтенант ОСОБА_1 , який прибув на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 р. і вибув для подальшого проходження військової служби командиром механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону 3 окремої штурмової бригади сухопутних військ Збройних Сил України. З 06.11.2022 р. виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення 07.11.2022 р. Підстава: наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 р. №1367.
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 08.11.2022 р. № 98 лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 р. №1376 допустити до тимчасового виконання за тимчасово вакантною посадою командир взводу 53 запасної роти, який прибув до військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 р. зарахувати до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення і вважається таким, що з 08.11.2022 р. справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підстава: витяг з наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 р. №1376, рапорт лейтенанта ОСОБА_1 від 08.11.2022 р., припис командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 р. №____.
Позивач звертався із рапортами до командира в/ч НОМЕР_1 , в якому просив наступних розпорядження щодо порядку подальшого несення служби, місця перебування, можливого виконання бойових завдань, а також надання відповідних документів, що регламентували б порядок і підстави подальшого несення служби, а також, просив надати йому документи та інформацію щодо несення служби.
На колективні звернення, позивачу надано копію витягу з наказу по стройовій частині військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 р №243 та копію витягу з наказу від 03.10.2022 р. №1367.
У довідці військової частини НОМЕР_7 від 23.03.2023 р. №278/3 зазначено, що інформація стосовно надання припису про вибуття військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 , у військовій частині НОМЕР_7 відсутня.
Відповідно до листа військової частини НОМЕР_3 від 02.05.2023 р. №1781/6338 повідомлено, що стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 лейтенанта ОСОБА_1 проведено службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини та направлене повідомлення до Державного бюро розслідувань про скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
Вважаючи протиправним наказ від 03.10.2022 р. №1367 та наказ від 06.11.2022 р №243, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 12.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ у редакції на час спірних відносин).
Згідно частини першої статті 1 Закону № 2232-XI захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга статті 1 цього Закону).
Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (частина третя статті 1 Закону №2232-ХІІ).
Відповідно до частини другої статті 2 цього Закону проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина чотирнадцята статті 2 Закону №2232-ХІІ).
Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом (частина перша статті 4 Закону № 2232-XII).
Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.
Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули (частина тринадцята статті 6 Закону № 2232-XII).
За змістом статті 3 цього Закону правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина четверта статті 2 Закону №2232-ХІІ).
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення №1153 в редакції на час спірних відносин).
Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Відповідно до пункту 2 розділу І Положення №1153 громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять, зокрема: військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.
Пунктами 4, 5 розділу І Положення №1153 визначено, що громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці).
Згідно із пунктом 12 розділу І Положення №1153 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Питання призначення, переміщення військовослужбовців по службі регламентовано пунктами 81-96, 109, 112, 113, 114, 257 Положення №1153.
За змістом підпункту 1 пункту 81 розділу IV Положення №1153 призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.
Пунктом 82 розділу IV Положення №1153 визначено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється: 1) на вищі посади - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади; 3) на нижчі посади; 4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання; 5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді; 6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану; 7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу; 8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України; 9) у разі запровадження нового військового звання.
Відповідно до пункту 83 розділу IV Положення №1153 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка).
Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.
Вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця (пункт 109 Положення № 1153/2008).
Відповідно до пункту 110 Положення № 1153/2008 переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.
Пунктом 112 Положення № 1153/2008 встановлено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
Розділом ХIV Положення №1153 визначено особливості проходження військової служби, служби в резерві та виконання військового обов`язку в запасі в особливий період.
Так, відповідно до пункту 251 розділу ХIV Положення №1153 в особливий період військовослужбовці проходять військову службу, резервісти призиваються на військову службу, а військовозобов`язані виконують військовий обов`язок у запасі в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження військової служби в особливий період.
Доукомплектування особовим складом Збройних Сил України в особливий період здійснюється за рахунок призову військовозобов`язаних, громадян призовного віку чоловічої статі та резервістів, а також прийому громадян на військову службу за контрактом (пункт 254 розділу ХIV Положення №1153).
Відповідно до абзацу 2 пункту 257 розділу ХIV Положення №1153 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Згідно з абзацом дев`ятим пункту 4.13 розділу ІV Інструкції №170 в особливий період, для доукомплектування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту військовослужбовці за набутим досвідом служби можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю без проведення відповідної підготовки (перепідготовки). Такі військовослужбовці після їх призначення на посаду підлягають направленню на підготовку (перепідготовку) за новою спеціальністю у встановленому порядку.
Відповідно до пункту 3 розділу XII «Особливості організації та ведення обліку особового складу в особливий період» Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280 (далі - Інструкція № 280) військовослужбовці військової служб за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.
Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів відмобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення. Наказ по стройовій частині розробляється на всі військові частини, що формуються та мають самостійний штат.
Ці накази є підставою для визначення посадового становища військовослужбовцям, запису відповідних відомостей до облікових документів, видачі документів, що посвідчують особу військовослужбовця офіцерам військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Зазначені накази не дублюються наказами по особовому складу.
Особовий склад, який вибув із військових частин, виключається із списків особового складу військових частин у строки, установлені пунктом 15 розділу II цієї Інструкції (пункт 19 розділу XII Інструкції №280).
За змістом абзацу 13 частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час спірних відносин і розгляду справи не припинений та не скасований.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Абзацом 14 статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
За приписами частини четвертої статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зміст мобілізації становить переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.
З системного аналізу наведених норм законодавства вбачається, що період дії воєнного стану або дії рішення про мобілізацію (крім цільової) є особливим періодом. При цьому, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними Законом №2232-ХІІ та іншими нормативно-правовими актами.
Позивач заявив позовні вимоги щодо скасування наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №1367 від 03.10.2022 (по особовому складу) в частині його увільнення від займаної посади у Військовій частині НОМЕР_1 та призначення на іншу посаду в умовах воєнного стану, а також щодо скасування наказу Військової частини НОМЕР_1 №243 від 06.11.2022 про виключення його із списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваних наказів, позивач зазначає, що накази не доведені та не оголошені у встановленому порядку, у зв`язку з чим не були реалізовані права на зауваження, уточнення, оскарження вказаного переміщення по службі, прийняті без перевірки наявності підстав для обмеження можливості перемістити військовослужбовця, без надання згоди, без проведення опитувань та пропозиції, та без здавання посади.
Перевіривши доводи позивача контексті встановлених обставин та з огляду на їх правове регулювання, суд виходить із такого.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, про що відсутній спір між сторонами, позивач проходив військову службу у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 .
30 вересня 2022 року Головнокомандувачем Збройних Сил України генералом ОСОБА_2 був затверджений План переміщення осіб офіцерського складу Збройних Сил України НОМЕР_5 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_6 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил Територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України до 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
Відповідно до пункту 26 Плану переміщення лейтенанта ОСОБА_1 включено до списку кандидатів, які плануються до переміщення на посаду командира механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, шпк «старший лейтенант», ВОС 0210003, тр-12. Підстава включення в план переміщення: на рівнозначну посаду для більш доцільного використання за досвідом роботи.
В подальшому, відповідно до пунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України Головнокомандувачем Збройних Сил України прийнято наказ від 03.10.2022 р. № 1367 по особовому складу, згідно із пунктом 26 якого позивача увільнено від займаної посади у Військовій частині НОМЕР_2 та зараховано у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_3 .
Вказаний наказ від 03.10.2022 № 1367 по особовому складу став підставою для прийняття наказу від 06.11.2022 р. № 243 по стройовій частині, згідно з яким лейтенант ОСОБА_1 , вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 р. і вибув для подальшого проходження військової служби командиром механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону 3 окремої штурмової бригади сухопутних військ Збройних Сил України.
При цьому, суд звертає увагу, що оспорюваний наказ по особовому складу прийнятий відповідно до пунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та в умовах дії воєнного стану, тобто особливого періоду.
Пунктом 82 розділу IV Положення №1153 визначено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється, зокрема, у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними Законом №2232-ХІІ та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до абзацу 2 пункту 257 розділу ХIV Положення № 1153 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Пунктом 112 Положення № 1153/2008 визначено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
При цьому, військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
За таких обставин, враховуючи, що на час виникнення спірних правовідносин в Україні діяв і продовжує діяти воєнний стан, були підстави для здійснення переміщення позивача на нове місце служби з однієї військової частини до іншої без його згоди з метою доукомплектування Збройних Сил України, що обумовлено обставинами особливого періоду.
Суд не може погодитись із доводами позивача про неможливість виключення зі списків особового складу у зв`язку з не встановленням наявності підстав, що виключають його переміщення у випадках, визначених пунктом 112 цього Положення, оскільки позивач не вказав жодної такої обставини, передбаченої вказаним пунктом, яка б виключала можливість його переведення на посаду без надання згоди та яка існувала на час прийняття оскаржуваних наказів, і матеріали справи таких доказів не містять.
Щодо доводів позивача про те, що в порушення п.4.8 Інструкції №170 його не ознайомлено з Планом переміщення, суд зазначає, що зміст пункту 4.8 Інструкції №170 в редакції на час спірних відносин не регулює питання Плану переміщення на посади, а стосуються проекту Резерву для просування по службі, що не є тотожним.
Поряд з цим, відповідно до абзацу 5 пункту 4.11 розділу IV Інструкції №170 підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців в умовах особливого періоду є документи, визначені пунктом 1.5 розділу І цієї Інструкції. В свою чергу, в пункті 1.5 розділу І Інструкції №170 визначає, що для встановлення, зміни, зупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу оформляється План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16).
У відповідності до вказаних норм позивач був включений у План переміщення, що затверджений 30.09.2022 р. Головнокомандувачем Збройних Сил України, та в подальшому у наказ Головнокомандувача Збройних Сил України № 1367 від 03.10.2022 р. по особовому складу про увільнення від займаної посади у Військовій частині НОМЕР_1 та призначення у Військову частину НОМЕР_3 .
При цьому, суд зазначає, що, з огляду на зазначене правове регулювання, не доведення плану переміщення, не здійснення опитування, не отримання згоди на переміщення не свідчить про протиправність оскаржуваного наказу по особовому складу, який прийнятий з урахуванням особливостей порядку проходження військової служби за призовом під час воєнного стану. Отже, доводи позивача не свідчать про відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваних наказів.
Посилання позивача на норми розділу ІІ Інструкції №280 не враховують спірних відносин, оскільки вказаним розділом врегульовані питання організації і ведення обліку особового складу в мирний час, окрім пункту 15, яким передбачено, що виключення із списків особового складу військової частини військовослужбовців, направлених для проходження військової служби до інших утворених відповідно до законів України військових формувань проводиться наказом по стройовій частині в такі строки: з дня вибуття, що у свою чергу передбачено пунктом 19 розділу ХІІ Інструкції №280.
Непогодження позивача з порядком оголошення оскаржуваних наказів не може безумовно свідчити про протиправність оспорюваних наказів та відсутність правових підстав для їх прийняття, оскільки дій, чи бездіяльність, вчинені після винесення оскаржуваних наказів не свідчать та не можуть свідчити про їх обґрунтованість. Натомість, окремо такі дії чи безздіяльність не оскаржені та не є предметом спору.
З огляду на викладені обставини у сукупності з наданими сторонами доказами, увільнення позивача від посади у Військовій частині НОМЕР_1 та призначення на іншу посаду у Військовій частини НОМЕР_3 у спірних правовідносинах відбулось на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений чинним законодавством в умовах воєнного стану, який є особливим періодом.
Суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 №1367 по особовому складу та, яка наслідок, прийнятий на його підставі оскаржуваний наказ від 06.11.2022 №243 по стройовій частині, винесені під час дії воєнного стану з дотриманням вимог положень пунктів 82, 112, 257 Положення, є правомірними, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.
Позовні вимоги про зобов`язання поновити позивача на посаді у Військовій частин НОМЕР_1 з 06.11.2022 року не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з викладених вище підстав.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до ст. 139 КАС України, не стягуються.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко