Справа № 420/10404/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/10404/23

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,

повний текст судового рішення

складено 31.07.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Крусяна А.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, вперше апеляційну скаргу на зазначення рішення суду подало засобами поштового зв`язку 30.08.2023р., тобто з дотриманням встановленого ч.1 ст.296 КАС України строку.

Проте, через несплату судового збору вперше подану апеляційну скаргу було залишено без руху ухвалою апеляційного суду від 05.09.2023р.

У подальшому, у зв`язку із неусуненням виявленого недоліку апеляційної скарги, ухвалою апеляційного суду від 22.09.2023р. вперше подану ГУ ПФУ в Одеській області апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у цій справі було повернуто на підставі ст.ст.169, 298 КАС України.

10.10.2023р. засобами поштового зв`язку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області подано до апеляційного суду вдруге апеляційну скаргу на судове рішення у цій справі.

Перевіривши відповідність вдруге поданої апеляційної скарги вимогам процесуального закону, апеляційним судом було встановлено, що її подано з пропуском встановленого ч.1 ст. 295 КАС України строку. При цьому, апелянт заявляв клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого посилався на великий об`єм роботи, з яким не було можливості впоратись вчасно, адже скаржник є стороною більш ніж у 10 000 проваджень, які перебувають на розгляді в судах різних інстанцій. Також, Головне управління ПФУ в Одеській області зазначало, що у зв`язку з військовою агресією на території України, значна кількість працівників відсутня на робочих місцях. До клопотання скаржник надав платіжну інструкцію №7801 від 14.09.2023 р. про сплату судового збору за подання вищезазначеної апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2023р., у задоволенні клопотання Головного управління ПФУ в Одеській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі №420/10404/23 було відмовлено. Дану (повторно подану) апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Одеській області було залишено без руху, а апелянту надано строк для усунення недоліків скарги.

Також, скаржнику було роз`яснено наслідки ненадання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення з доказами на їх підтвердження, передбачені ст.299 КАС України.

Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2023р. скаржник отримав через електронний кабінет в Електронному суді 24.10.2023р.

З метою усунення недоліку апеляційної скарги, 06.11.2023р. скаржником надано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження в обґрунтування якої скаржник фактично вказує аналогічні обставини тим, що були зазначені у попередньому клопотанні та яким вже була надана оцінка апеляційним судом в ухвалі від 23.10.2023р.

Також, апелянт посилається на ч.2 ст.20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», що в умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені ч.2 ст.64 Конституції України, та наголошує, що Головне управління своєчасно перерахувало кошти на сплату судового збору, а саме 14.09.2023.

Надаючи оцінку доводам апелянта з приводу поновлення строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлене специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В силу вимог ч. 1, 2 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

В свою чергу, підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що ненадання до суду доказу сплати судового збору за подання скарги, поза розумним сумнівом, не може бути належним та обґрунтованим підтвердженням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, адже обставини, пов`язані з фінансуванням державного органу, чи неналежною організацією роботи органу, не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку своєчасної сплати судового збору та надати до суду відповідний підтверджуючий документ.

Виникнення будь-яких організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень, є суто суб`єктивною причиною, яку не можна визнати поважною, оскільки така не пов`язана з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, подання апеляційної скарги.

Апеляційний суд також звертає увагу, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі №560/2780/20, у разі повторного звернення із апеляційною скаргою після повернення первинно поданої апеляційної скарги наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження лише у тому випадку якщо суб`єкт владних повноважень доведе, що вживав достатні заходи для отримання фінансування для сплати судового збору, а отримавши відповідне фінансування без зайвих зволікань подав апеляційну скаргу.

В дному ж випадку, на переконання судової колегії, скаржник не доводить у своєму клопотанні, що ним вживались усі достатні заходи за для забезпечення своєчасного оскарження судового рішення у даній справі.

Труднощі в організації своєчасного виконання працівниками пенсійного фонду своїх обов`язків не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судове рішення в межах встановленого законодавством строку на апеляційне оскарження.

Надаючи критичну оцінку обґрунтуванням скаржника, апеляційний суд також враховує, що судовий збір за подання цієї апеляційної скарги було сплачено 14.09.2023р., однак до апеляційного суду платіжний документ апелянт надає лише з повторно поданою апеляційною 10.10.2023р. (майже через місяць після сплати судового збору), не вказуючи при цьому, з яких причин пенсійний орган не міг подати відповідний платіжний документ до прийняття 22.09.2023р. ухвали про повернення вперше поданої апеляційної скарги.

Посилання на введення воєнного стану є недоцільними та також неґрунтовними, оскільки саме по собі введення в Україні воєнного стану з огляду на приписи ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не може бути самостійною і безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження суб`єкту владних повноважень без надання та оцінки доводів та доказів що обставини, які зумовили пропуск такого строку були зумовлені саме введенням воєнного стану.

В даному випадку скаржник не обґрунтовує своє клопотання такими доводами.

Інших специфічних доводів, оцінку яким мав би надати апеляційний суд в контексті вирішення питання щодо можливості поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження, скаржником не наведено.

Загалом, подана на виконання ухвали апеляційного суду від 23.10.2023р. заяву ГУ ПФУ в Одеській області не містить жодних належних доводів у підтвердження наявності у відповідача обґрунтованих причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі.

Враховуючи вище викладене, судова колегія вважає, що вказані апелянтом підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, отже строк на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі на підставі наведених апелянтом обґрунтувань поновленню не підлягає.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, а також недоведеності поважності пропуску ГУ ПФУ в Одеській області строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в даній справі, колегія суддів вважає наявними підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за даною апеляційною скарго на підставі п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Керуючись ст.ст. 121,295, 298, 299, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року справі № 420/10404/23 та відмовити у задоволенні клопотання апелянта про поновлення такого строку.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі №420/10404/23 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді О.О. Димерлій А.В. Крусян