Справа № 440/410/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Ясиновський І.Г.

07 листопада 2023 р.Справа № 440/410/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Полтавський ОТЦК), яка полягає у не проведенні нарахування та виплати індексації його грошового забезпечення з визначеним базовим місяцем для її нарахування січень 2008 року за період проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_1 );

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію його грошового забезпечення за період проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Полтавському обласному військовому комісаріаті) з березня 2008 року по час звільнення з військової служби із врахуванням базового місяця - січень 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не здійснено виплати йому індексації грошового забезпечення за період з березня 2008 року по час звільнення з військової служби з урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач зазначає, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу проводилися. Так, за період з квітня 2008 року по грудень 2008 року грошове забезпечення позивача було проіндексовано і останньому виплачено 603,81 грн. У лютому 2009 року посадовий оклад позивача збільшився з 1.089,55 грн до 1.358 грн. У період часу з лютого 2009 року по березень 2013 року грошове забезпечення позивача було проіндексовано і загальна сума виплати склала 3.496,27 грн. З квітня 2013 року до серпня 2014 грошове забезпечення позивача не було проіндексовано, у зв`язку із збільшенням розміру його грошового забезпечення, шляхом виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, виплата якої встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889. З вересня 2014 року по листопад 2015 року позивача виплачена індексація його грошового забезпечення в загальній сумі 5.889,21 грн.

З набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 запроваджено єдині підходи при проведенні індексації грошових доходів населення у разі їх підвищення, починаючи з грудня 2015 року. У грудні 2015 року військовослужбовцям здійснено підвищення рівня доходів за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і до березня 2018 року (до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704) розмір грошового забезпечення військовослужбовців залишався незмінним. Тому індексації грошового забезпечення позивача з грудня 2015 року по лютий 2018 року не нараховувалася.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Так, судовим рішенням Полтавський ОТЦК зобов`язаний здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з квітня 2008 року по грудень 2008 року, з липня 2009 року по липень 2010 року, з листопада 2010 року по березень 2013 року, з вересня 2014 року по листопад 2015 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з виплатою різниці між перерахованою індексацією грошового забезпечення та фактично отриманою.

Визнана протиправною бездіяльність Полтавського ОТЦК щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2009 року по червень 2009 року включно, з серпня 2010 року по жовтень 2010 року включно, з грудня 2015 року по 01 лютого 2018 року включно.

Полтавський ОТЦК зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2009 року по червень 2009 року включно, з серпня 2010 року по жовтень 2010 року включно, з грудня 2015 року по 01 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 судом відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що нормативний акт, що регулював порядок індексації з серпня 2003 року - постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" (далі - Порядок № 1078), пунктом 2 наведеного якого передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 5 Порядку № 1078 (редакції від 15.12.2015 року, вступив в дію з 01.12.2015 року) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення приймається за 1 або 100 відсотків.

Також пунктом 5 Порядку № 1078 в редакції від 15.12.15 року встановлено, що місяцем з якого починається нарахування індексації грошового забезпечення є місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (далі - базовий місяць). Відповідно до абзацу 2 пункту 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених тарифних ставок.

Суд також звернув увагу на правовий висновок Верховного Суду України в постанові від 07.08.2019 року у справі № 825/694/17 щодо обчислення індексу споживчих цін: «Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-ІУ «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Судом зазначено, що в період з 01.01.2008 року по 01.02.2018 року посадовий оклад позивача на законодавчому рівні був встановлений схемою посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України, Національної гвардії та Держспецтрансслужби за основними типовими посадами, затвердженою пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 (Додаток № 1 до постанови). З моменту набрання чинності зазначеним нормативно-правовим актом (з 01.01.2008 року), вказані в ньому розміри посадових окладів за додатком №1 були незмінними.

Оскільки індекс інфляції за лютий 2008 року опубліковано в березні 2008 року, то вперше індексуватися грошове забезпечення позивача повинно у квітні 2008 року, що й було зроблено відповідачем, а підстав для здійснення вказаної індексації за березень 2008 року позивачем не доведено.

Сума індексації, нарахована відповідачем в квітні 2008 року склала 17,47 грн, тобто 2,7% від суми прожиткового мінімуму для працездатних осіб (в квітні 2008 року). Отже, в якості базового місяця в цей період відповідач правомірно використав січень 2008 року /а.с. 19/.

В подальшому відповідачем нараховані суми індексації за такі періоди: з квітня 2008 року по грудень 2008 року, з липня 2009 року по липень 2010 року, з листопада 2010 року по березень 2013 року, з вересня 2014 року по листопад 2015 року, що підтверджено довідкою відповідача від 27.01.2022 № 9/2/64 та розрахунковими листами позивача за 2013-2016 роки /а.с. 38-45/.

В той же час, судом, на підставі довідки відповідача від 27.01.2022 року № 9/2/64, витягів із роздавальних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Полтавського ОВК за січень, лютий 2009 року та розрахункових листів за 2013-2018 роки, встановлено, що відповідачем не було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за наступні періоди, які є предметом спору: березень 2008 року, з січня 2009 року по червень 2009 року включно, з серпня 2010 року по жовтень 2010 року включно, з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно /а.с. 38-45/.

При цьому, суд наголосив, що згідно довідки Полтавського ОТЦК, наданої на вимогу позивача відповідачем також нараховано індексацію за період з грудня 2015 року по січень 2016 року, однак всупереч зазначеній інформації відповідні суми відсутні у розрахункових листах позивача за 2015 та 2016 роки /а.с. 42-43/.

Крім того, відповідачем не надано жодних належних доказів в підтвердження здійснення нарахування індексації за вказані вище періоди грошового забезпечення позивача із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця), а саме - січень 2008 року.

Посилання представника відповідача на збільшення посадового окладу позивача з лютого 2009 року судом визнані такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки долучені витяги з роздавальних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Полтавського ОВК за січень та лютий 2009 року /а.с. 39/ не містять підтвердження підстав зміни такого окладу, як і відзив відповідача не містить жодних нормативних обґрунтувань щодо збільшення в лютому 2009 року розміру посадового окладу.

Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008 року та втратила чинність 01.03.2018 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704.

Враховуючи вказане, та беручи до уваги те, що позивачем в частину спірного періоду було нараховано та здійснено виплату індексації грошового забезпечення позивача, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача суд визнав за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення за період з квітня 2008 року по грудень 2008 року, з липня 2009 року по липень 2010 року, з листопада 2010 року по березень 2013 року, з вересня 2014 року по листопад 2015 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з виплатою різниці між перерахованою індексацією грошового забезпечення та фактично отриманою.

Крім того, враховуючи підтвердження матеріалами справи протиправності бездіяльності відповідача, щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2009 року по червень 2009 року включно, з серпня 2010 року по жовтень 2010 року включно, з грудня 2015 року по 01 лютого 2018 року включно та необхідності здійснення нарахування індексації грошового забезпечення позивача із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січня 2008 року, суд визнав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2009 року по червень 2009 року включно, з серпня 2010 року по жовтень 2010 року включно, з грудня 2015 року по 01 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі Полтавський ОТЦК та СП, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У заяві про розгляд справи без участі, ОСОБА_1 просив суд з підстав зазначених в позовній заяві, залишити апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 без задоволення, частково скасувати судове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 року та змінити його в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з березня 2008 року по час звільнення з військової служби із врахуванням базового місяця січень 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України слід змінити, з наступних підстав.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої та другої ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-XII).

Згідно зі статтею 18 Закону України від 05.10.2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III) з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до статті 19 цього ж Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 року № 9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст.ст. 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Судом установлено, що у період часу з 21.07.2005 року по 28.02.2018 року позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Полтавському ОТЦК на різних посадах (а.с. 93-94).

Із довідки нарахованої індексації грошового забезпечення позивача (а.с. 19, 38) вбачається, що у період часу з 01.04.2008 року до 01.03.2018 року грошове забезпечення позивача відповідачем не індексувалося: у період з січня 2008 року до квітня 2008 року у період з січня 2009 року до липня 2009 року, у період з серпня 2010 року до листопада 2010 року, у період з лютого 2016 року до березня 2018 року (а.с. 19).

Інформація, вказана в цій довідці, частково підтверджується даними довідок-розрахунків грошового забезпечення ОСОБА_1 (а.с. 95, 96), розрахункових листів (а.с. 40-45), карток особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 (а.с. 23-27).

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період проходження служби в Полтавському ОТЦК за період з березня 2008 року по 01.12.2015 року із врахуванням базового місяця січень 2008 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно витягу із послужного списку позивача, у період часу з 21.07.2005 року по 03.03.2009 року позивач займав посаду начальника відділення комплектування в/сл. за призивом та військово-патріотичного виховання ТЦК основним складом і його, зокрема посадовий оклад відповідно до довідки-розрахунку від 21.09.2023 року (а.с. 95, 96) складав 1.030 грн.

З 03.03.2009 року по 26.12.2012 року позивач займав посаду начальника відділу обліково-призовної роботи (заступник військового комісара) і його, зокрема посадовий оклад відповідно до довідки-розрахунку від 21.09.2023 року (а.с. 95, 96) з лютого 2009 року складав 1.358 грн.

Картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 (а.с. 23-27) посвідчують ту обставину, що з травня 2013 року розмір грошового забезпечення позивача збільшився за рахунок нарахування і виплати щомісячної додаткової винагороди, яка нараховувалася і виплачувалася відповідачем до січня 2016 року.

Положеннями ст. 1 Закон України від 03.07.1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1282-ХІІ) визначено, що індексація грошових доходів населення, це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначаються постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року якою затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078).

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015 року, яка набрала чинності з 15.12.2015 року та підлягала застосуванню з 01.12.2015 року, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

Внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення. Зокрема, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Урядом постанови № 1013 від 09.12.2015 року місяцем підвищення доходів населення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку № 1078).

Отже, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався в разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).

Таким чином, починаючи з 01.12.2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення виключно тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до статті 6 Закону № 1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Державним комітетом статистики України і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Відповідно до пункту 5 Порядку місяць, в якому відбулося підвищення грошових доходів населення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації. Грошові доходи, одержані за цей місяць, не індексуються, якщо сума підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, яка повинна нараховуватися у місяці підвищення.

У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. Приклад проведення індексації у разі підвищення доходів наведено в додатку 4 до Порядку № 1078.

Підпунктом 1.2 розділу I Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом МО України від 11.06.2008 року № 260 (в редакції, що булла чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначалось, що грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.

Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців визначалися постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01.01.2008 року і втратила чинність у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704.

Оскільки розмір грошового забезпечення позивача з лютого 2009 року та з травня 2013 року збільшувався за рахунок виплат, що мають постійний характер, зокрема - посадового окладу (у зв`язку з заняттям іншої посади) та щомісячної додаткової грошової винагороди, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період проходження служби в Полтавському ОТЦК з березня 2009 року по 01.12.2015 року із врахуванням базового місяця січень 2008 року.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції стосовно допущеної відповідачем протиправної бездіяльності, яка полягає у не проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з січня 2009 року по червень 2009 року включно, з серпня 2010 року по жовтень 2010 року включно

Індекс інфляції (у відсотках до попереднього місяця) за січень 2008 року 102,9 опублікований у газеті «Урядовий кур`єр» № 25 від 08.02.2008 року, індекс інфляції (у відсотках до попереднього місяця) за лютий 2008 року 102,7 опублікований у газеті «Урядовий кур`єр» № 46 від 12.03.2008 року, , індекс інфляції (у відсотках до попереднього місяця) за березень 2008 року 103,8 опублікований у газеті «Урядовий кур`єр» № 65 від 08.04.2008 року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін у деякі законодавчі акти України» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2008 році складав: з 01.01.2008 року по 31.03.2008 року 633 грн, з 01.04.2008 року по 30.06.2008 року 647 грн, з 01.07.2008 року по 30.09.2008 року 649 грн, з 01.10.2008 року по 31.12.2008 року 669 грн. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у січні 2009 році складав 669 грн.

Індекс споживчих цін (%): до попереднього місяця (за даними Держкомстату) лютий 2008 року 102,7; для визначення порогу індексації 102,7, індекс споживчих цін (%): до попереднього місяця (за даними Держкомстату) березень 2008 року 103,8; для визначення порогу індексації 106,6.

Таким чином, оскільки у березні 2008 року індекс споживчих цін перевищив установлений поріг індексації 101,0% , то з квітня 2008 року (індекс опублікований у газеті «Урядовий кур`єр» № 65 від 08.04.2008 року) починається індексація грошового забезпечення позивача.

Сума індексації грошового забезпечення позивача у квітні 2008 року складає 14,47 грн , виходячи із коефіцієнта індексації 2,7 та розміру прожиткового мінімуму 647 грн., сума індексації у травні 2008 року складає 42,70 грн, виходячи із коефіцієнта індексації 6,6 та розміру прожиткового мінімуму 647 грн, сума індексації у червні 2008 року складає 64,05 грн, виходячи із коефіцієнта індексації 9,9 та розміру прожиткового мінімуму 647 грн, сума індексації у липні 2008 року складає 73,34 грн, виходячи із коефіцієнта індексації 11,3 та розміру прожиткового мінімуму 649 грн, сума індексації у серпні 2008 року складає 73,34 грн, виходячи із коефіцієнта індексації 11,3 та розміру прожиткового мінімуму 649 грн, сума індексації у вересні 2008 року складає 73,34 грн, виходячи із коефіцієнта індексації 11,3 та розміру прожиткового мінімуму 669 грн, сума індексації у жовтні 2008 року складає 75,60 грн, виходячи із коефіцієнта індексації 11,3 та розміру прожиткового мінімуму 669 грн, сума індексації у листопаді 2008 року складає 85,63 грн, виходячи із коефіцієнта індексації 12,8 та розміру прожиткового мінімуму 669 грн, сума індексації у грудні 2008 року складає 98,34 грн, виходячи із коефіцієнта індексації 14,7 та розміру прожиткового мінімуму 669 грн, сума індексації у січні 2009 року складає 109,72 грн, виходячи із коефіцієнта індексації 16,4 та розміру прожиткового мінімуму 669 грн, сума індексації у лютому 2009 року складає 126,44 грн, виходячи із коефіцієнта індексації 18,9 та розміру прожиткового мінімуму 669 грн.

Матеріали справи посвідчують ту обставину, індексація грошового забезпечення позивач у січні та лютому 2009 року проведена не була, хоча розмір його грошового забезпечення збільшився тільки з 03.03.2009 року. В інший час (з квітня 2008 року по грудень 2008 року) грошове забезпечення позивача проіндексовано в означених вище сумах.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що вказані вище позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації його забезпечення за січень та лютий 2009 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

Колегія суддів також зазначає, що надані відповідачем до судів довідки, картки особового рахунку військовослужбовця, розрахункові рахунки дають підстави для висновку про обґрунтованість судового рішення в частині, якою суд зобов`язав Полтавський ОТЦК здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з квітня 2008 року по грудень 2008 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з виплатою ОСОБА_1 різниці між перерахованою індексацією грошового забезпечення та фактично отриманою.

Означеного висновку колегія суддів дійшла з огляду на те, що у виданій відповідачем 27.01.2022 року за № 9/2/64 Довідки нарахованої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (а.с. 38) зазначено, що індексація його грошового забезпечення за період з квітня 2008 року по грудень 2008 року складала відповідно: 17,47 грн, 42,70 грн, 64,05 грн, липень 73,34 грн, 73,34 грн, 73,34 грн, жовтень 75,60 грн, 85,63 грн, 98,34 грн.

Разом з тим, як наданого до суду апеляційної інстанції довідки-розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2008 року від 21.09.2023 року за № 9/21 5169 (а.с. 95) вбачається, що за означений період індексація грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 була проведена в меншому розмірі, а саме: 17,12 грн, 41,82 грн, 62,77 грн, 71,87 грн, 71,87 грн, 71, 87 грн, 74,09 грн, 83,92 грн, 96,37 грн.

Слушним на думку колегії суддів також є висновок суду про необхідність зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу ОСОБА_1 індексацію його грошового забезпечення за період з: лютого 2009 року по червень 2009 року, з серпня 2010 року по жовтень 2010 року, з квітня 2013 року по серпень 2014 року, оскільки матеріали справи посвідчують ту обставину, що в означений період часу індексація грошового забезпечення позивача відповідачем відповідно до Порядку № 1078, незважаючи на збільшення розміру його грошового забезпечення за рахунок постійних складових, не проводилася.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період проходження служби в Полтавському ОТЦК за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із врахуванням базового місяця січень 2008 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII (у редакції Закону № 911-VIII від 24.12. 2015 року, що діє з 01.01.2016 року) індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (ч. 4 ст. 4 Закону № 1282-XII).

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (ч. 2 ст. 5 Закону № 1282-XII).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 6 Закону № 1282-XII).

Постановою № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (п. 44 постанови Верховного Суду від 27.04.2021 року у справі № 380/1513/20).

За змістом частини першої ст. 9 Закону № 1282-XII індексація доходів громадян повинна проводитися за місцем їх одержання. Так як виплату заробітної плати (грошового забезпечення) здійснюють роботодавці, то і нараховувати індексацію за цим видом доходу також повинні усі без виключення роботодавці.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.07.2019 року у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 року у справі № 825/694/17, від 20.11.2019 року у справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі № 206/4411/16-а).

З 01.12.2015 року положення Порядку № 1078 діють із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013).

За змістом пояснюючої записки до проекту Постанови № 1013 метою цього акту є внесення змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

У зв`язку із цим указаною постановою удосконалено механізм проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників (зокрема, пункт 5 викладено у новій редакції).

Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну «базовий місяць» на «місяць підвищення доходу», ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.

На відміну від правил визначення «базового місяця» (яким вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та який визначався у разі, коли збільшувалася заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати), «місяцем підвищення доходу» є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому, за новими правилами зростання зарплати за рахунок інших постійних складових зарплати (без підвищення тарифної ставки чи окладу) не впливає на індексацію та не призводить до зменшення суми індексації.

Термін «підвищення тарифних ставок (окладів)» для працівників бюджетної сфери за змістом запроваджених нововведень застосовується у розумінні підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства, а не у розумінні підвищення тарифної ставки (окладу) кожному працівнику індивідуально (зокрема, у зв`язку з призначенням на посаду чи переведенням на іншу посаду), як це було передбачено попереднім механізмом індексації. Тобто за новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремого працівника не визначається індивідуально.

Якщо точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) для проведення індексації за попереднім механізмом визначався базовий місяць, у якому індекс споживчих цін приймався за одиницю чи 100%, обчислення ІСЦ розпочиналося із місяця, наступного за базовим, а нарахування індексації провадилося з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (ч.ч. 3, 4 ст. 4 Закону № 1282-ХІІ), то зміни, внесені Постановою № 1013, передбачали здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Отже, з 01.12.2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.

Порівняльний аналіз положень пунктів 5, 10-1, 10-2 Порядку № 1078 свідчить про те, що внаслідок змін, унесених Постановою № 1013, з 01.12.2015 року діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Таким чином, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 01.12.2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової. Починаючи з 01.12.2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Колегія суддів зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Постанова №1294). Указана постанова була чинною з 01.01.2008 року до 01.03.2018 року.

Від січня 2008 року посадовий оклад позивача не змінювався. Він мав змінитися лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704 (далі - Постанова № 704), якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.

З урахуванням місяця підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, колегія суддів дійшла висновку про те, що січень 2008 року є місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.01.2022 року у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 року у справі № 420/3593/20 та ін., стосовно тлумачення у подібних правовідносинах пунктів 2, 5, 10-2 Порядку № 1078 при розв`язанні питання про місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Також, колегія суддів звертає увагу на правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 27.07.2023 року у справі № 380/813/22З, - що у спірному періоді (з 01.06.2016 до 28.08.2017) повноваження державних органів щодо визначення «місяця підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2019 № 1013) не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року.

Індекси інфляції розраховуються Міністерством статистики України починаючи з серпня 1991 року щомісяця та публікуються в пресі, зокрема, газеті «Урядовий кур`єр» у період з 5 по 10 число наступного за звітним місяцем. Повідомлені засобами масової інформації з посиланням на Мінстат України ці показники є офіційними (згідно зі ст.ст. 17, 18 Закону України «Про інформацію») і можуть бути використані для проведення перерахунків грошових сум.

Відповідно до абз. 1 і 2 п. 5 Порядку № 1078 у місяці підвищення посадового окладу (тарифної ставки) індекс споживчих цін (ІСЦ) приймають за 1 або 100 %. Для подальшої індексації ІСЦ обчислюють наростаючим підсумком з місяця, наступного за місяцем такого підвищення. При цьому нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції (пп. 3 і 4 ст. 4 Закону № 1282-ХІІ, п. 11 Порядку № 1078). Це означає, що місяць підвищення окладу (ставки) є «базовим» і з лютого 2008 року почалося обчислення ІСЦ для проведення подальшої індексації грошового забезпечення позивача (поки не буде перевищено поріг індексації у розмірі 103 %). Отже дата з якою у позивача настане право на індексацію зарплати, а також яким буде коефіцієнт поточної індексації, залежить від розміру приросту величини споживчих цін. Сума індексації визначається як результат множення доходу, що підлягає індексації, на величину приросту споживчих цін, поділений на 100. Нарахування індексації здійснюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому Держстатом опубліковано індекс інфляції (абз 10 п. 5 Порядку № 1078).

Для встановлення величини приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації величини приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 29.04.2016 року по 04.09.2017 року, колегія суддів керується положеннями Порядку № 1078 з Додатками, даними офіційного сайту Держстату України про індекс інфляції у 2008-2018 роках (https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm) та розраховує її наступним шляхом:

лютий 2008 року - 102,7% (індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно даних Держстату) = 1,027; березень 2008 року - 103,8% = 1,038; квітень 2008 року - 103,1% - 1,031; травень 2008 року - 101,3% = 1,013; вересень 2008 року - 101,3% = 1,013 (розраховано за наростаючим підсумком - 100,8% (червень 2008) х 99,5% (липень 2008) X 99,9% (серпень 2008) х 101,1% (вересень 2008)); жовтень 2008 року - 101,7% = 1,017; листопад 2008 року - 101,5% = 1,015; грудень 2008 року - 102,1% = 1,021; січень 2009 року - 102,9% = 1,029; лютий 2009 року - 101,5% = 1,015; березень 2009 року - 101,4% = 1,014; травень 2009 року - 101,4% = 1,014 ( розраховано за наростаючим підсумком 100,9% (квітень 2009) х 100,5% (травень 2009); червень 2009 року - 101,1% = 1,011; жовтень 2009 року - 101,4% = 1,014 ( розраховано за наростаючим підсумком - 99,9% (липень 2009) х 99,8% (серпень 2009) х 100,8 (вересень 2009) х 100,9% (жовтень 2009); листопад 2009 року - 101.1% = 1,011; січень 2010 - 102,7% = 1,027 (розраховано за наростаючим підсумком = 100,9% (грудень 2009) х 101,8% (січень 2010); лютий 2010 року - 101.9% = 1,019; вересень 2010 - 103,5% = 1,035 ( розраховано за наростаючим підсумком - 100.9% (березень 2010) х 99,7% (квітень 2010) х 99,4% (травень 2010) х 99,6% (червень 2010) х 99,8% (липень 2010) х 101,2% (серпень 2010) х 102,9% (вересень 2010); грудень 2010 року - 101,6% = 1,016 ( 100,5% (жовтень 2010) х 100.3% (листопад 2010) х 100,8% (грудень 2010); березень 2011 року - 103,3%= 1,033 (101,0% (січень 2011) х 100,9% (лютий 2011) х 101,4% (березень 2011); квітень 2011 року - 101,3% = 1,013; червень 2011 року - 101,2% = 1,012 (100,8% (травень 2011) х 100,4% (червень 2011); березень 2014 року - 101,98% = 1,020 (98,7% (липень 2011) х 99,6% (серпень 2011) х 100,1% (вересень 2011) х 100,0% (жовтень 2011) х 100,1% (листопад 2011) х 100.2% (грудень 2011) х 100,2% (січень 2012) х 100,2% (лютий 2012) х 100,3% (березень 2012) х 100,0% (квітень 2012) х 99,7% (травень 2012) х 99,7% ( червень 2012) х 99,8% (липень 2012) х 99,7% (серпень 2012) х 100,1% (вересень 2012) х 100,0% (жовтень 2012) х 99,9% (листопад 2012) х 100.2% (грудень 2012) х 100,2% (січень 2013) х 99.9% (лютий 2013) х 100,0% (березень 2013) х 100,0% (квітень 2013) х 100,1% (травень 2013) х 100,0% (червень 2013) х 99,9% (липень 2013) х 99,3% (серпень 2013) х 100,0% (вересень 2013) х 100,4% (жовтень 2013) х 100,2% (листопад 2013) х 100,5% (грудень 2013) х 100,2% (січень 2014) х 100,6% (лютий 2014) х 102,2% (березень 2014); квітень 2014 року - 103,3% = 1,033; травень 2014 року - 103,8 = 1,038; липень 2014 року - 101,4% = 1,014 (101,0% (червень 2014) х 100.4% (липень 2014); вересень 2014 року - 103,72%= 1,037 (100,8% (серпень 2014) х 102,9% (вересень 2014); жовтень 2014 року 102,4% = 1,024; листопад 2014 року - 101,9% = 1,019; грудень 2014 року - 103,0% = 1,030; січень 2015 року - 103.1% = 1,031; лютий 2015 року - 105,3 %= 1,053; березень 2015 року - 110,8% = 1,108; квітень 2015 року - 1.14% = 1,140; травень 2015 року - 102,2% = 1,022; листопад 2015 року - 101,55% = 1,016 (100,4% (червень 2015) х 99,0% (липень 2015) х 99,2% (серпень 201.5) х 102,3% (вересень 2015) х 98,7% (жовтень 2015) х 102,0% (листопад 2015); квітень 2016 - 105,79% = 1,058 (100,7% (грудень 2015) х 100,9% (січень 2016) х 99,6 (лютий 201.6) х 101,0% (березень 201.6) х 103,5 (квітень 2016); жовтень 2016 року - 104,0% = 1,040 (100,1% (травень 2016) х 99,8% (червень 2016) х 99,9% (липень 2016) х 99,7% (серпень 2016) х 101,8% (вересень 2016) х 102,8% (жовтень 2016); січень 2017 року - 103,85% = 1,038 (101,8% (листопад 2016) х 100,9% (грудень 2016) х 101.1% (січень 2017) ; квітень 2017 року - 103,74% = 1,037 (101,0% (лютий 201.7) х 101,8% (березень 2017) х 100,9% (квітень 2017); липень 2017 року - 103,1.3% = 1,031 (101,3% (травень 2017) х 101,6% (червень 2017) х 100,2% (липень 2017) - 1,031; жовтень 2017 року - 103,12% = 99,9% (серпень 2017) х 102,0% (вересень 2017) х 101,2% (жовтень 2017); січень 2018 року - 103,44% = 1,034 (100,9% (листопад 2017) х 101,0% (грудень 2017) х 101,5% (січень 2018), лютий 2018 року = 1,034 (101,0 (грудень 2017) х 101,5% (січень 2018) х 100,9 (лютий 2018).

Відповідно до Законів України про Державний бюджет у 2016-2018 роках прожитковий мінімум для працездатних осіб складав: від 25.12.2015 р. № 928-VIII на 2016 рік, - з 01.01.2016 року до 01.05.2016 року 1.378 грн, з 01.05.2016 року до 01.12.2016 року, - 1.450 грн, з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року 1.600 грн; від 21.12.2016 року № 1801-VIII на 2017 рік, - з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року 1.600 грн, з 01.05.2017 року по 30.11.2017 року 1.684 грн. з 01.12.2017 31.12.2017 року 1.762 грн; від 07.12.2017 року № 2246-VIII: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

Таким чином, з урахуванням формули: коефіцієнт інфляції х прожитковий мінімум : 100, індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року повинна складати: у січні 2016 року (171,2 х 1378 : 100) 2.359,14 грн, у лютому 2016 року (171,2 х 1378 : 100) - 2.359,14 грн, у березні 2016 року (171,2 х 1378 : 100) - 2.359,14 грн, у квітні 2016 року (171,2 х 1378 : 100) - 2.359,14 грн, у травні 2016 року (171,2 х 1378 : 100) 2.482,40 грн, у червні 2016 року (186,9 х 1450 : 100) 2.710,05 грн, у липні 2016 року (186,9 х 1450 : 100) 2710,05 грн, у серпні 2016 року (186,9 х 1450 : 100) 2710,05 грн, у вересні 2016 року (186,9 х 1450 : 100) 2.710,05 грн, у жовтні 2016 року (186,9 х 1450 : 100) 2.710,05 грн, у листопаді 2016 року (186,9 х 1450 : 100) 2.710,05грн, у грудні 2016 року (198,6 х 1600 : 100) 3.177,60 грн, у січні 2017 року (198,6 х 1600 : 100) 3.177,60 грн, у березні 2017 року (198,6 х 1600 : 100) 3.360 грн, у квітні 2017 року (210,0 х 1600 : 100) 3.360 грн, у травні 2017 року (210,0 х 1684 : 100) 3.536,40 грн, у червні 2017 року (221,5 х 1684 : 100) 3.730,06 грн, у липні 2017 року (221,5 х 1684 : 100) 3.730,06 грн, у серпні 2017 року (221,5 х 1684 : 100) 3.730,06 грн, у вересні 2017 року (231,4 х 1684 : 100) 3896,78 грн, у жовтні 2017 року (231,4 х 1684 : 100) 3.896,78 грн, у листопаді 2017 року (231,40 х 1.684 : 100) 3.896,78 грн; у грудні 2017 року (241,7 х 1.762 : 100) 4.070,23 грн; у січні 2018 року (241,7 х 1.762 : 100) 4.070,23 грн; у лютому 2018 року (241,7 х 1.762 : 100) 4.070,23 грн.

Системний аналіз абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дають підстави для висновку, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача відповідачу також належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.

У пункті 164.6 статті 164 Податкового кодексу України, яка визначає базу оподаткування, зазначено, що під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Згідно пункту 1 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 (далі - Порядкок № 44), цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Пункти 4, 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Аналіз наведених вище норм Порядку № 44 дає підстави для висновку про те, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Як уже зазначалось судом вище, індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, і як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

При цьому, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Отже, з урахуванням наведеного правого регулювання та фактичних обставин справи, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

Колегія суддів зауважує, що правовий висновок з цього питання, викладений у постанові Верховного Суду від 27 липня 2023 року у справі № 380/813/22.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд вже неодноразово зазначав, що сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» її належить обов`язково нараховувати й виплачувати (постанови від 23.10.2019 року у справі № 825/1832/17, від 16.04.2020 року у справі № 822/3307/17, від 16.09.2020 року у справі № 815/2590/18 та інші).

Колегія суддів зазначає, що Конституційний Суд в рішенні № 9-рп/2013 від 15.10.2013 року дійшов висновку про те, що положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Таким чином, Верховний Суд та Конституційний Суд зазначали про те, що індексація є частиною грошового забезпечення (заробітної плати), а відтак відсудження повної суми заробітної плати необхідно здійснювати у порядку трудового законодавства.

Також, колегія суддів звертає увагу на той факт, що зміни у ст. 233 КЗпП України, які ввели обмеження строку звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать звільненні, були передбачені Законом України «Про внесення змін до деяких актів України щодо оптимізації трудових відносин», який був прийнятий 01.07.2022 року, а чинності набрав 19.07.2022 року.

Водночас попередня редакція статті 233 КЗпП України не містила часових обмежень на звернення до суду з аналогічних питань (у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком).

За наведених обставин, враховуючи положення ст. 308 КАС України, за відсутності апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги та приходить до висновку про необхідність зміни судового рішення з підстав та мотивів його прийняття, шляхом викладення абзаців другого, третього та четверного мотивувальної частини судового рішення у наступній редакції:

Визнати протиправною бездіяльність Полтавського ОТЦК, яка полягає: - у не нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у січні та лютому 2009 року, у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року без застосуванням останнього місяця підвищення доходу/окладу позивача для нарахування індексації січня 2008 року; - у не нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з лютого 2009 року по червень 2009 року, у період з серпня 2010 року по жовтень 2010 року, у період з квітня 2013 року по серпень 2014 року без застосуванням останнього місяця підвищення доходу позивача для нарахування індексації відповідно до Порядку № 1078 в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, тобто до 01.12.2015 року.

Зобов`язати Полтавського ОТЦК нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за січень та лютий 2009 року, за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням останнього місяця підвищення доходу/окладу позивача для нарахування індексації січня 2008 року; а за період з лютого 2009 року по червень 2009 року, з серпня 2010 року по жовтень 2010 року, з квітня 2013 року по серпень 2014 року із застосуванням останнього місяця підвищення доходу позивача для нарахування індексації відповідно до Порядку № 1078 в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Зобов`язати Полтавський ОТЦК здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з квітня 2008 року по грудень 2008 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з виплатою ОСОБА_1 різниці між перерахованою індексацією грошового забезпечення та фактично отриманою.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задовольни частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року змінити з підстав та мотивів його прийняття, шляхом викладення абзаців другого, третього та четверного резолютивної частини судового рішення у наступній редакції:

«Визнати протиправною бездіяльність Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає: - у не нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у січні та лютому 2009 року, у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року без застосуванням останнього місяця підвищення доходу/окладу ОСОБА_1 для нарахування індексації січня 2008 року; - у не нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з лютого 2009 року по червень 2009 року, у період з серпня 2010 року по жовтень 2010 року, у період з квітня 2013 року по серпень 2014 року без застосуванням останніх місяців підвищення доходу ОСОБА_1 для нарахування індексації (березень 2009, травень 2013 року) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення в редакції, що була чинною до 01.12.2015 року.

Зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за січень та лютий 2009 року, за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням останнього місяця підвищення доходу/окладу позивача для нарахування індексації січня 2008 року; а за період з лютого 2009 року по червень 2009 року, з серпня 2010 року по жовтень 2010 року, з квітня 2013 року по серпень 2014 року із застосуванням останнього місяця підвищення доходу позивача для нарахування індексації відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення в редакції, що була чинною до 01.12.2015 року.

Зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з квітня 2008 року по грудень 2008 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, та виплатити ОСОБА_1 різниці між перерахованою індексацією грошового забезпечення та фактично отриманою».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц