Справа № 120/15060/23
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хурса О.О., вивчивши адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор», ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР»

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР», ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР».

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.09.2023 адміністративну справу № 120/15060/23 передано на розгляд Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно даних КП ДСС, надходження справи № 120/15060/23 до Одеського окружного адміністративного суду зареєстровано 17.11.2023.

Станом на 17.11.2023 провадження у справі не відкрито.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Суд вважає, що позивачем поданий позов, який не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до п. 87.13 ст. 87 ПК України, у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.

Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

У відповідності до п. 87.14 ст. 87 ПК України, закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.

Статтю 87 ПК України доповнено пунктом 87.13 та 87.14 згідно із Законом України від 30.11.2021 №1914-IX, набрав чинності з 01.01.2022, «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» (далі Закон №1914-IX).

Крім цього, Законом №1914-IX частину першу статті 283 КАС України доповнено пунктом 7, згідно з яким, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України.

Цим Законом КАС України доповнено статтею 289-2 «Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України».

Відповідно до частини 1 статті 289-2 КАС України, у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Отже, підставами для застосування забезпечувального заходу у виді тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України є: наявність у юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень; не сплата такого боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Встановлені обставини справи свідчать, що у зв`язку з виникненням податкового боргу контролюючим органом за місцем обліку було сформовано та вручено (особисто) 28.02.2018 року ТОВ «АВТОДОР» податкову вимогу №13571-17 від 09.02.2018.

Податковий борг ТОВ «АВТОДОР» виник з дня вручення податкової вимоги та не був сплачений до часу розгляду даного адміністративного позову.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі №420/7020/21 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» на користь держави податковий борг на загальну суму 4 671 297 грн.

Отже, виходячи з вищенаведеного, визначені приписами п. 87.13 ст. 87 ПК та ст. 289-2 КАС України формальні підстави для звернення до суду з позовом про застосування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника, а саме: наявність боргу понад 1 мільйон, несплата боргу протягом 240 днів з моменту вручення вимоги виникли ще в 2018 році, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року у справі №420/7020/21 набрало законної сили 03.11.2021. Водночас, право у податкового органу на звернення із позовом в порядку ст. 289-2 КАС України та відповідно до п. 87.13 ст. 87 ПК України виникло у податкового органу з 01.01.2022, з дати набуття чинності Законом України від 30.11.2021 №1914-IX.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до приписів ч. 1 та абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Позивач звернувся до суду з адміністративний позовом у даній справі 27.09.2023 (дата формування документу в системі «Електронний суд», водночас мав право та формальні підстави для подання такого позову з 01.01.2022.

Відповідно до ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у 160, 161 КАС, згідно яких, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені ім`я позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних вимог ст.5 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, тобто повинні бути зазначені в позові треті особи та надані для них копії позову з додатками.

За таких обставин адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

У разі неотримання судом позову та матеріалів на виконання даної ухвали суду з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень про її виконання іншими засобами зв`язку, суд вирішить питання про повернення позову у вказані строки.

Керуючись ст. ст. 77, 79,94, 160, 161, 169, 248 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР», ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути недоліки позовної заяви у строк до 09:00 год. 20.11.2023 року та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Хурса