Справа № 400/13993/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення доказів

16.11.2023р. № 400/13993/23

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянувши заяву позивачки про забезпечення доказів у справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

15.11.2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з позовом, 15.11.23 року від ОСОБА_1 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення доказів, в якій просила витребувати з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області: розрахунок на доплату до пенсії її чоловіка, ОСОБА_2 , з квітня 2019 року по лютий 2022 року проведеного на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року по справі №400/10537/21. Заява мотивована тим, що позивачка зверталася самостійно із заявами до відповідача з метою отримання розрахунку на доплату до пенсії її померлого чоловіка. З незалежних від позивачки причин її заяви не були розглянуті станом на дату подання адміністративного позову.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Порядок забезпечення доказів в адміністративному процесі регулюється приписами статей 114-117 КАС України.

Так, відповідно до статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Статтею 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КАС України, у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Отже, інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Пунктами 4 та 5 частини першої статті 116 КАС України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів повинно бути зазначено: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

В контексті вищевикладеного заява про забезпечення доказів повинна містити виклад обставин, які свідчать про небезпеку втрати доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів у майбутньому.

Саме це відрізняє заяву про забезпечення доказів від звичайного клопотання про витребування доказів.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 9901/845/18.

Таким чином, забезпечення доказів доцільне та можливе лише за умови існування обставин, які б свідчили про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

У заяві позивачка просить витребувати у відповідача розрахунок на доплату до пенсії її померлого чоловіка, ОСОБА_2 , з квітня 2019 року по лютий 2022 року проведеного на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року по справі №400/10537/21.

При цьому, в обґрунтування необхідності забезпечення доказів посилається на те, що у відповідь на її заяви вказані документи надано не було.

Однак суд зазначає, що вказані позивачкою обставини не є підставами, визначеними ч. 1 ст. 114 КАС України, за наявності яких вживаються заходи із забезпечення доказів.

Так, заявниця не надала доказів неможливості або ж ускладнення витребування таких доказів судом, а також не навела обставин, що свідчать про небезпеку втрати таких доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів іншою стороною у майбутньому.

В свою чергу, суд не встановив такої умови для забезпечення доказів, як ризик втрати доказів, які просить витребувати позивачка, у майбутньому, а відтак суд вважає, що вказана заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись 114, 115, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів від 15.11.2023 року у справі № 400/13993/23 - відмовити.

2. Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала суду може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Величко