Справа № 461/2535/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 461/2535/23 пров. № А/857/9947/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року (головуючий суддя Зубачик Н.Б., м. Львів) у справі № 461/2535/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, у якому просив скасувати постанову серії РАП № від 09 березня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з доданих фотокопій неможливо ідентифікувати транспортний засіб, а також нерухомий об`єкт, відносно якого проводились заміри. Вказує, що здійснені заміри не дають можливість встановити відстань транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Зазначає, що з поданих географічних координат 49.843747, 24.018260 місце знаходження автомобіля AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1 , - м.Львів, вул. Леонтовича, 9, а не м. Львів, вул. Академіка Р.Кучера, 18. Звертає увагу, що відповідач не довів правомірності свого рішення.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Враховуючи вимоги статті 286 та статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши письмові докази, що є в матеріалах справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами, інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Білокамінським І.Л. винесено постанову серії РАП № від 09 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Згідно цієї постанови ОСОБА_1 22 січня 2023 року о 10 год. 31 хв., здійснив зупинку транспортного засобу AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Львові на вул. Академіка Р. Кучера, 18, чим порушив підпункт «г» пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем вимог підпункту «г» пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху України підтверджується постановою та доданими до неї і наявними в матеріалах справи фотодоказами, а тому відповідачем доведені обставини, які свідчать, що в діях позивача є склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками і вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Параграф 15 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 № 1306 ( далі - ПДР ), який називається «Зупинка і стоянка» чітко регламентує, де може здійснюватися зупинка транспортних засобів і де вона заборонена.

Відповідно до пункту 15.9 «г» Правил дорожнього руху зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом г частини 2 статті 265-4 КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху якщо транспортний засіб зупинено на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно примітки до ст.122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Відповідно до ст.279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, положеннями КУпАП передбачено, що у випадку виявлення ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 122 КУпАП, складення протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до примітки ст.14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано:

1) дату порушення 22.01.2023;

2) географічні координати: 49.843747, 24.018260;

3) час вчинення порушення: 10:31;

4) місце вчинення: м. Львів, вул. Академіка Р. Кучера, 18.

Фотозйомка здійснювалася за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K 80V2 178643, про що зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Про здійснення фотофіксації під час фіксування правопорушення зазначено в оскаржуваній постанові, а тому такі докази апеляційним судом визнаються належними, допустимими та достовірними.

Крім того, на веб-сайті, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові, через ідентифікатори доступу до фото/відеоматеріалів правопорушення: https://inspector.lviv.ua, індифікатор для доступу до інформації на вебсайті державний номер ТЗ, номер повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, містяться десять фотознімків автомобіля марки AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1 , виконаних з різних ракурсів.

З доданих фото матеріалів встановлено, що автомобіль марки AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку 22 січня 2023 року, о 10 год. 31 хв. за адресою: м. Львів, вул. Академіка Р. Кучера, 18, GPS координати: 49.843747, 24.018260.

Зокрема, з фото (додаток №1, а.с. 49) вбачається, що автомобіль позивача знаходиться в зоні дії встановленого дорожнього знаку 5.38.1 «Пішохідний перехід».

Інспектором було здійснено додатковий замір відстані за допомогою рулетки.

Доводи апелянта про те, що здійснені заміри не дають можливість встановити відстань транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, апеляційний суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

З фотокопій вбачається, що автомобіль позивача знаходиться в безпосередній близькості від дорожньої розмітки «пішохідний перехід». Факт того, що відстань від транспортного засобу позивача до пішохідного переходу становить менше 10 метрів є очевидним, тому не викликає у суду жодних сумнівів.

Щодо твердження апелянта про невідповідність вказаної у протоколі адреси фактичному розташуванню транспортного засобу, то апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що таке не спростовує факту порушення позивачем підпункту «г» пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, матеріалами фотофіксації підтверджується, що належний позивачу автомобіль зупинений в межах дії дорожнього знаку 5.38.1 «Пішохідний перехід», на відстані менше ніж 10 метрів від пішохідного переходу.

Доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно приписів статті 139 КАС України не підлягають відшкодуванню в користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.286, ст.272, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року у справі № 461/2535/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар