Справа № 420/21102/21
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 листопада 2023 року

м. Київ

справа №420/21102/21

адміністративне провадження № К/990/32446/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Тацій Л.В., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 420/21102/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО90933 від 06 серпня 2021 року, виданої станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01 квітня 2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО90933 від 06 серпня 2021 року, виданої станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01 квітня 2019 року по день проведення перерахунку.

12 травня 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просила замінити стягувача - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні в адміністративній справі №420/21102/21 його правонаступником - ОСОБА_2 .

В обґрунтування вказаних вимог зазначала, що заявниця є дружиною померлого ОСОБА_1 та спадкоємицею після його смерті.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року, заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження по справі №420/21102/21 задоволено.

Замінено стягувача у справі №420/21102/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Не погодившись з судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 420/21102/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2023 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги шляхом надання до суду документа про сплату судового збору на суму 2 684 грн. 00 грн. та заяви про поновлення строків на касаційне оскарження із зазначенням причин поважності пропуску строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на їх підтвердження.

На виконання зазначеної ухвали, скаржник направив до Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 420/21102/21 та докази сплати судового збору.

Статтею 329 Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Скаржник пропустив строк на касаційне оскарження, передбачений частиною першою статті 329 КАС України, оскільки оскаржувана постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду прийнята та направлена скаржнику 31 липня 2023 року, в той же час касаційна скарга подана 20 вересня 2023 року, тобто із пропуском строку звернення до суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень зазначає, що в зв`язку із великим об`ємом роботи, військовою агресією на території України та у зв`язку із цим відсутністю на робочих місцях працівників управління, відповідачем пропущено строк звернення з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, щодо доводів скаржника про відсутність у штаті Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області необхідної кількості працівників для належної організації касаційного оскарження судових рішень, Суд вказує, що недоліки внутрішньої організації роботи суб`єкта владних повноважень, зокрема щодо підготовки скарг, не можуть вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку касаційного оскарження та, відповідно, не є доказом того, що відповідач з об`єктивних причин був позбавлений можливості подати касаційну скаргу протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Також колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 вересня 2023 року у справі № 280/6530/21, поважність причин пропуску строку, в тому числі пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте лише сам факт запровадження воєнного стану не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, зокрема для органу державної влади, без зазначення конкретних обставин та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Дійсно, введений в Україні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Застосовуючи вищевказану позицію Верховного Суду у розрізі обставин даної справи, слід зазначити, що відповідачем не надано будь-яких доказів відносно того, як саме введений в Україні воєнний стан вплинув на неможливість виконання відповідачем процесуального обов`язку щодо належного оформлення та подання касаційної скарги безпосередньо у справі № 420/21102/21.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску головним управлінням строку на касаційне оскарження, оскільки, вони не підтверджені належними доказами.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки, у строк, встановлений судом, належних доказів, які підтверджують обставини поважності причин пропуску строку до Верховного Суду від скаржника не надходило, то відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Оскільки наведені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, колегія суддів на підставі пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, дійшла висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 420/21102/21, викладені у клопотанні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 420/21102/21.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді Л. В. Тацій

С. Г. Стеценко