Справа № 320/17339/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 року № 320/17339/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» (далі також ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ», позивач) із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24 січня 2023 року № 2 та № 2.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувані рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства і тому позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує, що оскаржувані рішення прийняті податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та наданому суду відзиві.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і прийняті податкові повідомлення-рішення є законними.

Такі доводи були заперечені позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

У судовому засіданні 27 вересня 2023 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» з питань що стали предметом оскарження, а саме: з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за травень 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18 червня 2020 року № , яке визначено з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередньому звітному періоді за квітень 2020 року.

Контролюючим органом під час перевірки встановлено, що на порушення вимог Податкового кодексу України (далі ПК України) позивачем:

- завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 4 871 036, 00 грн;

- занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 12 233 826, 00 грн, в тому числі: за квітень 2020 року на суму 6 072 920, 00 грн, за травень 2020 року на суму 6 160 906, 00 грн;

- незареєстровано зведені податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 42 462, 00 грн, в тому числі: за квітень 2020 року на суму 26 792, 00 грн; за травень 2020 року на суму 15 670, 00 грн.

За результатами перевірки складено акт перевірки № 2790/26-15-07-02-01-03/41202432 від 17 січня 2023 року.

В ході проведення перевірки позивачу надано запити з питань, що виникли під час перевірки, які додані до першого примірника акта перевірки, що залишається в контролюючому органі, а саме:

- запит № 1/26-15-07-02-01 від 28 грудня 2022 року стосовно надання пояснення та їх документального підтвердження щодо складу порушень діючого законодавства, викладених в акті перевірки від 10 серпня 2020 року № 271/26-15-07-02-01/41202432 (документальне підтвердження щодо залучення додаткових документів (наведених у запереченнях), що не були надані під час перевірки, їх вплив на зміну суми донарахувань податкових зобов`язань по сплаті податків, визначених в акті перевірки). Також, стосовно надання інформації щодо відсутності (втрати, зіпсування, викрадення, знищення тощо), вилучення первинних (бухгалтерських) та інших документів; пошкодження даних бухгалтерського обліку, зокрема, при здійсненні вірусної атаки, за період, що перевіряється.

Від ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» отримано відповідь № 336 від 30 грудня 2022 року, згідно якої надано копії документів (договір поставки, прибуткові накладні, декларації виробника, сертифікати якості-декларація виробника, акти прийому-передачі, договір комісії з додатками та специфікацією, звіти комісіонера, МД, контракти, акт здачі-приймання робіт (надання послуг), договір доручення).

- запит № 2/26-15-07-02-01 від 10 січня 2023 року стосовно питань, що виникли в ході проведення перевірки, а саме: фінансово-господарських взаємовідносин із ТОВ «С.К.С.» по операціях щодо придбання товарів (олія соняшникова сира нерафінована, шрот соняшниковий гранульований насипом),їх походження, зберігання, транспортування, залучення супутніх послуг інших осіб та порядок формування податкового кредиту з ПДВ у відповідності з вимогами Кодексу, зокрема, документальне оформлення оприбуткування товарів (робіт, послуг) у бухгалтерському та складському обліку, посвідчення якості на відповідну кількість придбаних товарів, умови їх поставки, транспортування, навантаження/розвантаження, звіти (копії) про переробку олійного насіння (ф.23), банківські виписки щодо оплати за ТМЦ (роботи, послуґи), наявність заборгованості на кінець перевіряємого періоду), підтвердження реалізації (експорту), умови поставки, відвантаження (переміщення) ТМЦ до олійних терміналів та/або місць експортування товарів, зокрема, довіреності на отримання товарів, наявність розрахунків (коригувань) за наведеними операціями (заліку, інше), наявність умисних діянь тощо.

На вказаний запит від ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» відповіді не отримано.

Станом на 10 січня 2023 року складено акт № 87/Ж6/26-15-07-02-01 про ненадання первинних (бухгалтерських) документів ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» до перевірки, а саме: до перевірки не надано документальне підтвердження щодо зберігання, переміщення, транспортування продукції (олії соняшникової сирої нерафінованої та шроту соняшникового гранульованого).

На підставі акту перевірки № 2790/26-15-07-02-01-03/41202432 від 17 січня 2023 року, контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення від 24 січня 2023 року № 2 (позивачу донараховано ПДВ на суму 12 233 826, 00 грн та застосовано штраф у розмірі 6 116 913, 00 грн) та №2 (позивачу зменшено від`ємне значення суми ПДВ у розмірі 4 871 036, 00 грн).

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Проведеною перевіркою за травень 2020 року встановлено заниження задекларованих позивачем показників у рядку 4.1 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» всього у розмірі 42 462, 00 грн, оскільки мало місце формування сум податку у складі вартості реалізації відходів малоцінних (хлібобулочні вироби) в адресу ФОП ОСОБА_1 за цінами нижче за звичайні.

Так, контролюючим органом встановлено як придбання, так і продаж відходів малоцінних (хлібобулочних виробів). При цьому, вартість придбання таких товарів (1,80 грн.) перевищує вартість їх реалізації (0,10 грн.).

При цьому, перевищення ціни придбання відходів малоцінних (х/б виробів) над базою оподаткування операцій з фактичного постачання таких товарів складає 212 311, 30 грн; заниження суми ПДВ у складі податкових зобов`язань складає 42 462, 00 грн.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 розділу ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення;

електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

Відповідно до норм пункту 201.4 статті 201 ПК України платники податку у разі здійснення постачання товарів/послуг, база оподаткування яких, визначена відповідно до статей 188 і 189 цього Кодексу, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг, можуть скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо по кожній операції з постачання товарів/послуг.

Відповідно до пункту 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за № 137/28267 (далі - Порядок № 1307), у разі постачання товарів/послуг, база оподаткування яких визначена, зокрема, відповідно до статті 188 Кодексу, перевищує фактичну ціну, постачання таких товарів/послуг постачальник (продавець) складає дві податкові накладні: одну - на суму, розраховану виходячи з фактичної ціни постачання, іншу - на суму, розраховану виходячи з перевищення ціни придбання над фактичною ціною, або може скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо за кожною операцією з постачання товарів/послуг.

У податковій накладній (в тому числі зведеній), яка складена на суму такого перевищення, робиться позначка відповідно до пункту 8 Порядку № 1307 (15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статті 188 розділу V Кодексу, над фактичною ціною постачання). Така податкова накладна отримувачу (покупцю) не надається. При цьому у рядках такої податкової накладної, відведених для зазначення даних покупця, постачальник (продавець) зазначає власні дані.

Отже, при здійсненні позивачем придбання відходів малоцінних (х/б виробів), база оподаткування яких, визначена відповідно до статті 188 Кодексу, перевищує ціну постачання таких товарів, необхідно скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо по кожній операції $ постачання товарів/послуг.

Враховуючи наведене вбачається, що відповідачем вірно встановлено обставини того, що в порушення пункту 188.1 статті 188, пункту 201.4 статті 201 ПК України ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 42 462, 00 грн за операціями постачання відходів малоцінних (х/б виробів) за цінами, нижче за ціну придбання таких товарів.

Згідно з договором поставки № 01/11/2018-ТДКХ від 01 листопада 2018 року (далі також Договір), укладеним у м. Києві між ТОВ «С.К.С.» (Постачальник) та ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» (Покупець), Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар (сільськогосподарську продукцію), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах даного Договору.

Відповідно до умов такого договору, якість товару має відповідати вимогам діючого ДСТУ та підтверджуватись відповідними посвідченнями (сертифікатами) якості Товару.

При здійсненні поставки партії Товару Постачальник зобов`язаний надати Покупцю оригінали наступних документів: видаткову накладну, податкову накладну в ел. вигляді, копію посвідчення (сертифіката) якості на Товар, акт приймання-передачі партії Товару (у випадку передачі Товару в дату оформлення видаткової накладної).

Всього за актами приймання-передачі отримано олії соняшникової сирої нерафінової 4150,0 т на суму 72 708 000, 50 грн.

Згідно специфікації № 13 від 14 квітня 2020 року до Договору Постачальник зобов`язується поставити наступний товар, а Покупець прийняти й оплатити Товар в строки і на умовах, передбачених в Основному Договорі.

Товар передається Постачальником Покупцю в пункті Поставки на умовах: EXW Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе, 8-а, відповідно до умов Основного договору в термін до 15 травня 2020 року.

Всього за актами приймання-передачі отримано шрот соняшниковий гранульований насипом 2300,0 т на суму 12 604 033 грн, крім того ПДВ 2 520 806, 57 грн.

Сплачені за вказаним зобов`язанням кошти були включені позивачем до свого податкового кредиту з податку на додану вартість (далі також ПДВ) за періоди, що перевірялись під час перевірки відповідачем.

З цього приводу суд зазначає таке.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв`язку).

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/ послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/ послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно підпункту 2.15 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.

Таким чином єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту мають бути належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи в розумінні наведених норм законодавства.

При вирішенні адміністративної справи № 809/1337/17 у постанові від 04 вересня 2018 року Верховним Судом сформовану обов`язкову для врахування судами правову позицію, згідно з якою презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку. За змістом наведених норм, право платника податків на збільшення в податковому обліку сум податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником-платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно пункту 201.11 статті 201 ПК України) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг). Оцінюючи докази, надані сторонами, суди повинні мати на увазі, що сам факт наявності у позивача податкових накладних та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах, а також те, що для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

З метою підтвердження реальності господарських операцій, що мали місце з його контрагентом, позивачем було надано суду копії відповідних документів, а саме: договорів та додатків до них, видаткових та податкових накладних, специфікацій, актів прийому-передачі, сертифікатів якості.

Судом досліджено надані позивачем докази.

Разом з тим судом враховується, що під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що згідно даних ІС «Податковий блок», в поданій фінансовій звітності за І квартал 2020 рік не задекларовано наявність виробничих потужностей на ТОВ «С.К.С.» у складі основних засобів та транспортних засобів, у зв`язку з чим, ТОВ «С.К.С.» не мало можливості перевозити товари в адресу позивача власними силами.

В результаті дослідження діяльності ТОВ «С.К.С.» не задекларовано придбання олії соняшникової сирої нерафінованої у кількості 4 150 тонн у квітні 2020 року. За цей період ТОВ «С.К.С.» задекларовано придбання 3380,83 тонн олії соняшникової сирої нерафінованої від пов`язаної особи (засновника) по ціні 186, 50 грн за 1 тонну, яку реалізовано в адресу ТОВ «ВІАЛОН КОМПАНІ» у кількості 3380, 83 т по ціні 16 645, 00 грн за 1 тону. При подальшому дослідженні було проаналізовано ланцюг постачання товарів (робіт, послуг) відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних, за яким підприємство у квітні 2020 декларує придбання сухого корму для собак (Monge dog), рекламні послуги, дезодорранти, гелі, аерозолі, тушки курчат, хліб житній, кукурудза, бензин А-92, 95 та ін., реалізує олію соняшникову, напій кавовий розчинний «MacCoffee 3 in 1», шрот соняшниковий гранульований насипом, лак для волосся, соус Бальзаміко салатний, шоколад молочний та інше.

В ході перевірки до ТОВ «С.К.С.» надіслано запит № 100237/10/26-15-05- 02-01 від 10 липня 2020 року з метою проведення зустрічної звірки даних, що підтверджують господарські відносини, які здійснювалися із позивачем.

Від ТОВ «С.К.С.» контролюючим органом отримано відповідь № 27/20 від 27 липня 2020 року, за якою : «...у наведені періоди Товариство мало господарські взаємовідносини із ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ «КИЇВХЛІБ» (код 41202432). Вони базувалися на підставі договору поставки № 01/11/2018-ТДКХвід 01.11.2018 року. Невід`ємною частиною даного договору були Додатки, які визначали асортимент, кількість товару та умови його постачання. В адресу ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ «КИЇВХЛІБ» реалізовувалася олія соняшникова нерафінована, шрот соняшниковий гранульований на умовах EXW згідно ІНКОТЕРМС 2010 року Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе, буд. № 8а, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Байкальська, 9, м. Запоріжжя, вул. Харчова З транспортування продукції здійснювалося за рахунок Комісіонерів (ТОВ «ВІНАГРО-ФУД» та ТОВ «ВІНАГРОГРУП») автомобільним транспортом. Оплата реалізованої продукції здійснювалася виключно у безготівковій формі. Сировина (насіння) для олії купується на митній території України у різних продавців. Так як ТОВ «С.КС» не має власного транспорту, то перевага віддається або продавцю з вигідною ціною, або продавцю з вигідним для Товариства місцем зберігання. З придбаної сировини і виробляється готова продукція. Не завжди вистачає виробленої готової продукції (олії соняшникової, шроту гранульованого) для виконання замовлення наступними покупцями такого товару. В таких випадках докуповується продукція на митній території України у підприємств-резидентів. Так було і при взаємовідносинах з ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ «КИЇВХЛІБ» ... у червні 2019 року Шрот соняшниковий гранульований насипом купувався у ТОВ «СОУЛТРЕЙД» (код 41716706) відповідно до договору № № 15/01-19 від 15.01.2019 року та у жовтні 2019 року олія соняшникова сира нерафінована купувалася у ТОВ «ТД ДІТРЕЙД» (код 41737583) відповідно до договору №020418-1 від 02.04.2018 року. Постачання продукції (настання права власності у ТОВ «С.К.С») здійснювалося на умовах EXW...».

Крім того, до відповіді надані копії товарно-транспортних накладних на перевезення олії соняшникової протягом квітня-травня, які скріплені печаткою одноосібно вантажовідправником - ТОВ «С.К.С». За даними копій ТТН, пунктами розвантаження олії соняшникової є ТОВ «Евері» в м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117; Одеська обл. Лиманський р-н, с. Визирка термінал ТОВ «Рисоіл-Юг»; ТОВ НП «Термінал- Укрхарчозбутсировина» м. Миколаїв, с. Галіцинове; м. Южне, вул. Індустріальна, 6.

Отже, враховуючи дані специфікацій та наведених актів приймання-передачі, поставка Товару здійснюється на умовах EXW (склад Продавця), згідно ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року). Місце відвантаження Товару за адресою: Одеська обл. м. Ізмаїл вул. Болградське шосе буд. № 8а, Дніпропетровська обл. м. Дніпро вул. Байкальська 9, м. Запоріжжя вул. Харчова 3, проте, за даними товарно-транспортних накладних (ТТН), отриманих від постачальника товарів, передачу олії соняшникової здійснено в місцях: ТОВ «Евері» в м. Миколаїв вул. Громадянська 117; Одеська обл. Лиманський р-н с. Визирка термінал ТОВ «Рисоіл-Юг»; ТОВ НП «Термінал-Укрхарчозбутсировина» м. Миколаїв с. Галіцинове; м. Южне вул. Індустріальна 6.

Крім того, у відповіді ТОВ «С.К.С.» зазначено, що у жовтні 2019 олія соняшникова сира нерафінована купувалася у ТОВ «ТД ДІТРЕЙД» (код 41737583) відповідно до договору № 020418-1 від 02 квітня 2018 року, проте, за даними наведених вище декларацій виробників та посвідчення якості олії соняшникової, отриманих під час перевірки, зазначено виробництво (походження) олії соняшникової - квітень 2020 року, а термін зберігання не перевищує 3 місяців.

За даними єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) та додатку № 5 до декларації з ПДВ ТОВ «С.К.С.» послуг переробки насіння соняшника в олію між виробниками (зазначеними у довідках виробника (посвідченнях якості)) та ТОВ «С.К.С.», а також придбання ТОВ «С.К.С.» сировини (насіння соняшника) для виробництва олії з початку 2020 року не задекларовано.

Таким чином, за результатами зустрічної звірки та наведеними даними, протягом квітня 2020 не підтверджено постачання товарів (олія соняшникова сира нерафінована) від ТОВ «С.К.С.», а також, на перевірку не надані первинні документи щодо підтвердження фактичного перевезення товарів, підтвердження походження олії відповідними довідками виробника (сертифікатами якості) та по ланцюгу постачання, проте вартість таких ТМЦ оприбутковано у бухгалтерському обліку у сумі 72 708 000, 50 грн.

Крім того, при вирішенні даної справи суд враховує, що позивачем не надано підтвердження щодо транспортування, переміщення, зберігання, зокрема, відповідних звітів комісіонера, дані складського обліку тощо.

Крім того, за даними копій товарно-транспортних накладних, пунктом розвантаження шроту соняшникового є ІМТП, м. Ізмаїл, вул. Портова, 7.

За умовами Договору, передача товарів здійснюється на підставі акта приймання-передачі партії Товару, а умови поставки визначаються в Специфікаціях до Договору.

Отже, враховуючи дані специфікацій та наведених актів приймання-передачі, поставка Товару здійснюється на умовах EXW (склад Продавця), згідно ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року). Місце відвантаження Товару за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе, буд. № 8а, проте, за даними товарно-транспортних накладних (ТТН), отриманих від постачальника товарів, передачу олії соняшникової здійснено на ІМТП, м. Ізмаїл, вул. Портова, 7.

Крім того, у відповіді ТОВ «С.К.С.» зазначено, що у червні 2019 шрот соняшниковий гранульований насипом купувався у ТОВ «СОУЛТРЕЙД» (код 41716706) відповідно до договору № 15/01-19 від 15 січня 2019 року, проте, за даними наведеного посвідчення якості шроту соняшниковий (гранульованого), отриманого під час перевірки, зазначено виробництво (походження) шроту соняшникового гранульованого - квітень 2020 року, а термін зберігання не перевищує 3 місяців.

За даними єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) та додатку №5 до декларації з ПДВ ТОВ «С.К.С.» послуг переробки насіння соняшника між виробником (зазначеним у посвідченні якості) та ТОВ «С.К.С.», а також придбання ТОВ «С.К.С.» сировини (насіння соняшника) для виробництва олії та шроту соняшникового з початку 2020 року не задекларовано.

Таким чином, протягом квітня 2020 не підтверджується постачання товарів (шрот соняшниковий гранульований) від ТОВ «С.К.С.» на користь позивача, проте, вартість таких ТМЦ оприбутковано у бухгалтерському обліку у сумі 12 604 000 грн.

За сукупністю викладених фактів, судом не встановлено обставин реальності проведення господарських операцій ТОВ «С.К.С.» за наведені періоди, отже, мало місце документування зазначених операцій та відображення у фінансовій звітності без отримання результатів таких операцій в дійсності.

При цьому суд звертає увагу на те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім.

Враховуючи наведене, факт відсутності первинних документів та не підтвердження господарських операцій із ТОВ «С.К.С.» щодо оприбуткування олії соняшникової сирої нерафінованої та шроту соняшникового гранульованого за окремими господарськими операціями, в порушення вимог ПК України позивачем протиправно завищено суму податкового кредиту у розмірі 17 062 400, 00 грн.

Крім того при вирішенні даної справи враховує обставини наявності низки кримінальних проваджень щодо обставин діяльності ТОВ «С.К.С.». І хоча такі обставини не є вирішальними при прийнятті даного судового рішення, вони не можуть бути проігноровані судом, оскільки у своїй сукупності підтверджують наведені вище висновки суду.

Так, як було зазначено відповідачем, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень у кримінальному провадженні № 0000304 від 03 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частини 5 статті 27, частини 3 статті 212 Кримінального кодексу України (далі КК України), встановлено наступне :

Відповідно до матеріалів УБФЗ ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що з використанням реквізитів ТОВ «С.КС.» та ТОВ «ПРОДМАРКЕТ ТРЕЙД» (код 41737595, нова назва - ТОВ «ЛОГІСТИЧНІ ІННОВАЦІЇ 2020») невстановленими на даний час особами, протягом 2019-2021 років здійснюється незаконна діяльність, яка полягає в наданні суб`єктам господарської діяльності реального сектору економіки послуг по незаконному формуванню податкового кредиту податку на додану вартість внаслідок проведення безтоварних фінансово-господарських операцій, що дає змогу останнім ухилитися від сплати податків в особливо великих розмірах.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень у кримінальному провадженні № 0000007 від 05 лютого 2021 року у справі № 587/1248/21 встановлено наступне.

У невстановлений слідством день і час, але не пізніше січня 2018 року, у ОСОБА_5 виник злочинний корисливий умисел щодо зменшення податкових зобов`язань СФГ «Урожай» із податку на додану вартість шляхом документального оформлення удаваних операцій по продажу сільгосппродукції в адресу інших суб`єктів господарювання. Так, діючи на реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 упродовж 2018-2020 років організував реалізації вирощеної підприємством сільськогосподарської продукції громадянам, укриваючи дані операції від бухгалтерського обліку та, відповідно, не нараховуючи і не сплачуючи податкові зобов`язання з податку на додану вартість. Надалі, з метою ухилення від сплати податку на додану вартість, обов`язок нарахування та сплати якого виник з моменту реалізації продукції кінцевому споживачу, ОСОБА_5, перебуваючи на робочому місці за адресою: Сумська обл. Сумський район, смт. Степанівка, вул. Центральна, буд. 23А, документально відображав продаж сільськогосподарської продукції та перехід податкових зобов`язань з ПДВ таким підприємствам: ТОВ «ТД Дітрейд» (41737583), ТОВ «Нітл Трейд» (41731750), ТОВ «Адекта Торг» (42926074), ТОВ «Вайтенг» (40835227), ТОВ «Улан 20» (41712324), ТОВ «Імпреза Трейд Груп» (42188938), ТОВ «Маркап Плюс» (41717521), ТОВ «Рунікон Груп» (41389913), ТОВ «С.К.С.» (38591109), ТОВ «Лайтден» (40389561). Для цього ОСОБА_5 складав видаткові накладні про поставку товарів в адресу указаних суб`єктів господарювання, податкові накладні підприємства з ПДВ, які за допомогою електронного цифрового підпису голови СФГ «Урожай» ОСОБА_6 реєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Діючи таким же чином, з метою мінімізації податкових зобов`язань СФГ «Урожай» з ПДВ, з 27.07.2018 по 07.09.2020 ОСОБА_5 склав видаткові накладні № 196 від 27.07.2018, № 17 від 30.07.2018, № 315 від 26.08.2020, № 316 від 27.08.2020, № 317 від 03.09.2020, № 331 від 07.09.2020 на загальну суму 1 679 000, 00 грн, у т.ч. 279 833, 33 грн ПДВ, про реалізації продукції в адресу ТОВ «С.К.С.», та податкові накладні № 27 від 26.07.2018, № 51 21.08.2020, ухилившись у такий спосіб від сплати ПДВ за липень 2018 року, серпень-вересень, 2020 року на суму 279 833, 33 грн.

Надалі, знаючи, що вироблена СФГ «Урожай» продукція реалізована громадянам, ОСОБА 5 упродовж періоду з 14.05.2020 по 10.07.2020 на робочому місці за вказаною вище адресою склав видаткові накладні № 121 від 14.05.2020, № 122 від 15.05.2020, № 129 віч 19.05.2020, № 130 від 20.05.2020, № 131 від 21.05.2020, № 134 від 22.05.2020, № 135 26.05.2020, № 141 від 28.05.2020, № 144 від 29.05.2020, № 145 від 29.05.2020, № 149 від 01.06.2020, № 152 від 01.06.2020, № 150 від 02.06.2020, № 153 від 02.06.2020, № 165 від 04.06.2020, № 167 від 05.06.2020, № 171 від 05.06.2020, № 168 від 09.06.2020, № 174 від 10.06.2020, № 193 від 19.06.2020, № 194 від 22.06.2020, № 195 від 22.06.2020, № 218 від 10.07.2020 на загальну суму 8 589 800, 00 грн, у т.ч. 1431 633, 35 грн ПДВ, про поставку товарів в адресу ТОВ «ТД Дітрейд», та податкові накладні № 7 від 08.05.2020, № 14 від 15.05.2020, № 30 від 21.05.2020, № 34 від 26.05.2020, № 42 від 28.05.2020, № 45 від 29.05.2020, № 9 від 02.06.2020, № 33 від 19.06.2020, які за допомогою цифрового підпису голови СФГ «Урожай» ОСОБА_6 зареєстрував в ЄРПН, у такий спосіб ухилившись від сплати ПДВ за травень-липень 2020 року на суму 1431 633, 35 грн.

Таким чином, достовірно знаючи, що вироблена СФГ «Урожай» сільськогосподарська продукція реалізована громадянам, в порушення вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України приховуючи дані операції від бухгалтерського та податкового обліків шляхом документального оформлення з використанням електронного цифрового підпису голови СФГ «Урожай» ОСОБА_6 удаваних операцій з реалізації продукції в адресу ТОВ «ТД Дітрейд», ТОВ «Нітл Трейд», ТОВ «Адекта Торг», ТОВ «Вайтенг», ТОВ «Улан 20», ТОВ «Імпреза Трейд Груп», ТОВ «Маркап Плюс», ТОВ «Рунікон Груп», ТОВ «С.К.С.» і ТОВ «Лайтден», фінансовий директор СФГ «Урожай» ОСОБА_5 ухилився відсилати податку на додану вартість за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 на суму 4 796 350, 36 грн, що є значним розміром. Вчиненим ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням державі завдано шкоду в розмірі 4 796 350, 36 грн, яка відшкодована у повному обсязі.

Слід зазначити, що відповідно до пояснень які отримані під час перевірки від ТОВ «СКС» було повідомлено, що ТОВ «СКС» здійснив поставку продукції на адресу позивача, крім того, частину продукції було придбано у ТОВ «ТД Дітрейд», однак як вбачається з даного Вироку, ОСОБА_5 визнала себе виною, та було встановлено, що жодних поставок сільськогосподарської продукції на адресу ТОВ «СКС» та ТОВ «ТД Дітрейд» фактично не здійснювались.

Враховуючи все зазначене вище, обґрунтованими є викладені відповідачем в акті перевірки висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства у наведеній частині, що стосується взаємовідносин позивача з ТОВ «С.К.С.» та які були проаналізовані у даному рішенні. А тому обґрунтованими є викладені відповідачем в акті перевірки висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Як наслідок, правомірними та такими, що не підлягають скасуванню, є оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача, що ґрунтуються на зазначених висновках акту перевірки.

Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані рішення відповідають наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» (04080, місто Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 64; ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.