Справа № 420/25229/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови перерахувати та виплатити пенсію без обмежень максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у розмірі 90 % грошового забезпечення без обмежень максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність) відповідно довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 27.10.2021 р. № 9/3-1203 на підставі Рішень Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 та від 12.10.2022 р. № 7-(ІІ)/2022, починаючи з 01.04.2019 р. з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги мотивує тим, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 90 % грошового забезпечення. На виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 р. у справі № 420/3163/23 та від 19.06.2023 р. у справі № 420/9293/23 відповідач провів перерахунки пенсії позивача, однак протиправно застосував обмеження пенсії максимальним розміром.

Вважає такі дії протиправними та такими, що порушують його право на належний перерахунок пенсії.

Ухвалою від 22.09.2023 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

10.10.2023 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні документи, що підтверджують його безпосередню участь у захисті суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої у лютому 2014 року, тому законних підстав для виплати пенсії позивачу в розмірах більших, ніж передбачено ст.2 Закону № 3668 у Головного управління не має, оскільки це призведе до порушення норм чинного законодавства. Також вважає безпідставними позовні вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії, виходячи з відсоткового розміру 90 %, оскільки на виконання рішення суду по справі № 420/9293/23 відсотковий розмір не змінювався та залишився у розмірі 90 %. Як результат, перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, і на даний час виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій Головного управління відсутні.

17.10.2023 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить відхилити як протиправні та необґрунтовані доводи відповідача та задовольнити позов, з підстав, викладених у ньому.

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 90 % грошового забезпечення.

Згідно даних КП "ДСС" рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 р. у справі № 420/3163/23, яке набрало законної сили 23.05.2023 р., визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % на 70 % грошового забезпечення при її перерахунку з 1 квітня 2019 року на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 р. по справі № 540/8029/21; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 р., виходячи з основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення у червні 2023 року Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 р., виходячи з розміру 90 % грошового забезпечення. Загальний розмір пенсії визначено у розмірі 29582,22 грн., однак з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії, фактична сума виплати склала 20930,00 грн.

Згідно даних КП "ДСС" рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 р., у справі № 420/9293/23, яке набрало законної сили 20.07.2023 р., визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови при здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту з питань виконання покарань від 27.10.2021 р. № 9/3-1203, включити в перерахунок пенсії доплату в розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 р. № 713; зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області перерахувати та виплати з 01.01.2023 р. пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту з питань виконання покарань від 27.10.2021 р. № 9/3-1203, з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 р. № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

10.08.2023 р. та 17.08.2023 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку його пенсії на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 р. у справі № 420/3163/23 та від 19.06.2023 р. у справі № 420/9293/23 без обмеження максимальної суми нарахованих виплат.

17.08.2023 р. на виконання постанови рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 р., у справі № 420/9293/23 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача станом на підставі довідки Департаменту з питань виконання покарань від 27.10.2021 р. № 9/3-1203, загальний розмір пенсії нараховано у розмірі 31582,22 грн., однак з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії, фактична сума виплати склала 20930, 00 грн.

Листами від 18.08.2023 р. № 6359-6490/Л-02/8-2100/23 та 6360-6282/Л-02/8-2100/23 відповідач повідомив позивача, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 р. у справі № 420/3163/23, проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 р., виходячи з розміру 90 % грошового забезпечення, її загальний розмір визначено у розмірі 29582,22 грн. На підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 р. у справі № 420/9293/23 проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Департаменту з питань виконання покарань від 27.10.2021 р. № 9/3-1203, її загальний розмір визначено 31582,22 грн. Виходячи з мотивувальної та резолютивної частин Рішення Конституційного Суду України № 7-р, а також враховуючи норму ч.1 ст.2 Закону № 2262, підлягають виплаті без обмеження максимальним розміром пенсії, призначені з 12.04.2023 р. особам, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність недоторканість України під час агресії російської федерації проти України, та розпочатої в лютому 2014 року. Оскільки в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні документи, які підтверджують безпосередню участь у захисті суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, відсутні підстави для виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром. Тому, з урахуванням максимального розміру розмір пенсії до виплати складає 20930,00 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше введено в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), що набрав чинності 01.10.2011 р.

Відповідно до ст.2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 р. "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

Згідно п.2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016 р.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають ст.17 Конституції України, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, виходив із того, що норми-принципи ч.5 ст.17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII та положення ч.1 ст. 2 Закону № 2262-XII (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ст.2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 р. у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 р. у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019 р., що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення ст.ст.1, 8, 92 Конституції України, а також на ст.9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішень Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/, а не норми Закону № 3668-VI.

У постанові від 16.12.2021 р. у справі № 400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. №7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Правильність такої позиції додаткового підтверджена рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2022 від 12.10.2022 р., яким врешті визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Враховуючи зазначене, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Суд наголошує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст. Конституції України.

Щодо вимог позивача в частині перерахунку та виплати раніше призначеної пенсії за вислугу років у розмірі 90 % грошового забезпечення суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 р. та на підставі довідки Департаменту з питань виконання покарань від 27.10.2021 р. № 9/3-1203 здійснено у розмірі 90 % основного розміру грошового забезпечення з урахуванням сум грошового забезпечення, однак після проведення перерахунків розмір пенсії було обмежено. Тобто, відповідачем не зменшувалося відсоткове значення розміру пенсії, а тому права позивача в цій частині не порушено. Порушення прав позивача полягає саме у застосуванні обмеження максимального розміру пенсії після перерахунків, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження пенсії максимальним розміром після проведеного її перерахунку з 01.04.2019 р. та на підставі довідки Департаменту з питань виконання покарань від 27.10.2021 р. № 9/3-1203 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019 р. та на підставі довідки Департаменту з питань виконання покарань від 27.10.2021 р. № 9/3-1203, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат не поніс, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) максимальним розміром після проведеного перерахунку з 01.04.2019 р. та на підставі довідки Департаменту з питань виконання покарань від 27.10.2021 р. № 9/3-1203.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019 р. та на підставі довідки Департаменту з питань виконання покарань від 27.10.2021 р. № 9/3-1203, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко