Справа № 160/6632/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2023 рокуСправа №160/6632/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАН» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваною постановою накладено на позивача штраф за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абз. 3 ч. 1 ст. 60 цього Закону. В акті проведення перевірки № 351067 від 17.01.2023, на підставі якого було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, зазначено про відсутність у водія транспортного засобу на момент проведення перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу, який належить позивачеві. Однак посадовими особами відповідача не було враховано, що належний позивачу транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого здійснювалася перевірка, не обладнаний тахографом. Також не враховано, що позивач не надає послуг з перевезення вантажів. Перевезення вантажу здійснювалося ТОВ «АЛАН» для власних потреб. На підтвердження цієї обставини під час перевірки було надано товарно-транспортну накладну, в якій замовником перевезення вантажу, вантажовідправником та автомобільним перевізником зазначено ТОВ «АЛАН». Наявність у позивача товарно-транспортної накладної (ТТН), яка необхідна для обліку руху товарно-матеріальних цінностей, не вказує на надання ним послуг з вантажного перевезення, а лише засвідчує факт перевезення вантажу та шлях його проходження від пункту відправлення до пункту призначення. Викладені в акті проведення перевірки обставини щодо виявленого порушення чинного законодавства не відповідають дійсності. Тому позивач вважає, що оскаржуваною постановою, прийнятою на підставі вказаного акту, до нього протиправно застосовано адміністративно-господарський штраф.
Ухвалою від 07.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
У відзиві, який надійшов через систему «Електронний суд», відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що 17.01.2023 водій належного ТОВ «АЛАН» транспортного засобу марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, що обладнаний цифровим тахографом. Під час перевірки водій пред`явив ТТН № 690556 від 17.01.2023, у якій автомобільним перевізником та вантажовідправником зазначено ТОВ «АЛАН», вантажоодержувачем ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ». Тому відповідач вважає, що позивачем здійснювалося надання послуг перевезення. Крім того, маса транспортного засобу позивача, щодо якого проводилася перевірка, становить більше 9 тон. Отже, відповідно до п. 6.1 Положення про робочий час та відпочинок водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010, вказаний транспортний засіб повинен бути обладнаний тахографом. Також у відзиві відповідач зазначив про ненадання позивачем належних доказів та аргументів щодо доцільності стягнення з відповідача судових витрат (на правничу допомогу) з огляду на те, що розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також що складення адвокатом документів у межах даної справи не потребує значних витрат часу.
У додаткових поясненнях позивач зазначив, зокрема, що зазначення покупця у товарно-транспортній накладній вантажоодержувачем не є доказом надання покупцю послуг з перевезення, а є свідченням переміщення товарно-матеріальних цінностей з метою оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку отриманого товару покупцем, оскільки він купує товар у себе на складі і незацікавлений у перевезеннях. Доказів наявності між ТОВ «АЛАН» та покупцем домовленостей щодо надання позивачем послуг з перевезення суду не надано.
Станом на час розгляду справи відповіді на відзив та заперечень до суду не надходило.
Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що згідно з актом № 351067 від 17.01.2023 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, складеним старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Партемом І.М., 17.01.2023 о 10.45 год. на а/д М-14 Одеса-Мелітополь, 21 км+434 м, було проведено перевірку транспортного засобу марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 03.09.2021 ТСЦ 1241, що належить ТОВ «АЛАН». Під час перевірки виявлено порушення, яке полягає у тому, що під час перевезення вантажів згідно з ТТН № 690556 від 17.01.2023 транспортним засобом, обладнаним тахографом, у водія транспортного засобу відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушено. Відповідальність за порушення передбачено абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме протоколу перевірки та адаптації тахографа. Акт містить письмові пояснення водія про незгоду з порушенням, оскільки перевезення здійснюється по території України.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ТОВ «АЛАН» є власником транспортного засобу марки RENAULT, моделі PREMIUM 250.18, тип спеціалізований вантажний спеціалізований вантажний фургон-рефрижератор, номерний знак НОМЕР_1 .
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАН» є: 10.11 Виробництво м`яса (основний); 10.13 Виробництво м`ясних продуктів; 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; 10.85 Виробництво готової їжі та страв; 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, н.в.і.у.; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 52.10 Складське господарство; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 71.20 Технічні випробування та дослідження; 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
У товарно-транспортній накладній (форма № 1-ТН) № 690559 від 17.01.2023, копію якої додано до відзиву, зазначено, зокрема, відомості про автомобіль RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , автомобільного перевізника, замовника та вантажовідправника Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛАН», водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_4 , вантажоодержувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ КОММЕРЦ», пункт навантаження - м. Дніпро, вул. Стартова, 26, пункт розвантаження Одеська область, Біляєвський район, с. Нерубайське, супровідні документи на вантаж товарна накладна № 1770207 від 17.01.2023.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344-ІІІ) та Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок № 1567) (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі статтею 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 (далі Положення № 103) передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.
Згідно з підпунктами 2, 54, 57 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; проводить перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами станом на час виникнення спірних правовідносин було визначено Порядком № 1567, відповідно до пункту 2 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Частинами 14, 17 статті 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абзацом 54 статті 1 Закону № 2344-ІІІ рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Пунктами 12, 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Відповідно до пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Перевірка належного позивачу транспортного засобу проводилася на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 03/в від 13.01.2023, виданого на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) № 03/в/2023 від 13.01.2023.
Статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (Інструкція № 385).
Згідно з п. 1.3 Інструкції № 385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Згідно з п. 2.6 Інструкції № 385, пункти сервісу тахографів (ПСТ) виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі:
- установлення або заміни тахографа;
- ремонту тахографа;
- зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу;
- якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.
Згідно з п. 3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до п. 3.6 Інструкції № 385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:
- правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);
- наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;
- дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;
- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;
- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;
- строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
За змістом вказаних положень Інструкції № 385 протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу є документом, який повинен мати водій транспортного засобу, що обладнаний тахографом, у разі якщо такий автомобіль використовується для перевезень пасажирів та/або вантажів суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.5 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010, тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.
Приписами пункту 6.3 Положення № 340 встановлено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Підставою для накладення на позивача штрафу було перевезення вантажу за відсутності у водія належного позивачу транспортного засобу на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону № 2344-ІІІ, а саме протоколу перевірки та адаптації тахографа.
У відзиві відповідач посилався на ту обставину, що транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , був обладнаний тахографом. Однак доказів на підтвердження цієї обставини відповідачем суду не надано. Водночас позивач заперечував обладнання вказаного транспортного засобу тахографом.
Крім того, відповідачем не доведено використання вказаного транспортного засобу для перевезень вантажів позивачем як суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Позивач стверджує, що не надавав послуги з перевезення вантажу, здійснював перевезення виробленої на власних виробничих потужностях продукції для власних потреб.
Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Зі змісту товарно-транспортної накладної (форма № 1-ТН) № 690556 від 17.01.2023 встановлено, що перевізником, замовником та відправником у ній зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛАН».
Протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу є документом, який повинен мати водій транспортного засобу, що обладнаний тахографом, у разі якщо такий автомобіль використовується для перевезень пасажирів та/або вантажів суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Обладнання тахографом транспортного засобу, що перевірявся, та його використання для перевезень вантажів суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами, відповідачем не доведено.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
З урахуванням положень ст. 139 КАС України понесені позивачем у зв`язку з розглядом даної справи витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
За змістом приписів ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).
Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додано: копію договору № Ю23/2-01 про надання правової допомоги, укладеного 27.03.2023 між ТОВ «АЛАН» та Адвокатським об`єднанням «ТСТ» в особі керуючого партнера Стрєльнікова Є.А.; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1190297 від 31.03.2023; акт надання послуг № 21 від 30.06.2023.
Відповідно до п. 2.2 договору № Ю23/2-01 від 27.03.2023 про надання правової допомоги адвокатське об`єднання представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в адміністративних судах під час розгляду правового спору з Державною службою України з безпеки на транспорті щодо судового оскарження постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 357505 від 15.03.2023.
За результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правничої допомоги та її вартість, та може бути визначено порядок її оплати (пункти 4.4, 4.6 договору).
Суд зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
За встановлених обставин, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність поданих представником позивача процесуальних документів не є значними. З урахуванням вищевикладеного, обґрунтованим, документально підтвердженим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 2000,00 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 134, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАН» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 357505 від 15.03.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАН».
Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАН» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) та витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн (дві тисячі гривень).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛАН», місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Стартова, буд. 26, .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, .

Повний текст рішення суду складено 17.11.2023.

Суддя В.В. Рянська