Справа № 420/2193/22
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2193/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації відносно ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації та раніше виплаченої суми ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що індексація грошового забезпечення, яка нараховувалась та виплачувалась позивачу, не була включена до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

З посиланням на норми чинного законодавства та судову практику Верховного Суду, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Процесуальні дії

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 року справа розподілена на суддю Цховребову М.Г.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України.

Відповідно до Розпорядження №542 від 12.09.2023 року, в.о. керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду, з метою дотримання передбаченого Кодексом адміністративного судочинства України строку розгляду адміністративної справи, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 (у редакції рішення Ради суддів України 15.09.2016 №58), п. 20 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському окружному адміністративному суді, затверджених рішенням зборів суддів від 23.11.2021 №22, у зв`язку із довготривалою відпусткою головуючого судді Цховребової М.Г., на підставі рішення зборів суддів ООАС від 05.09.2023 №3, призначено повторний автоматичний розподіл справи №420/2193/22, провадження №П/420/2219/22.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2023 року справа розподілена на суддю Потоцьку Н.В.

Ухвалою суду від 19.09.2023 року прийнято до провадження справу №420/2193/22 в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

10.03.2022 року за вх. №ЕП/7622/22 від ГУНП в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому, зокрема зазначено, що днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (ч.2 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»).

День звільнення вважається останнім днем служби.

День звільнення ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 при звільненні у грудні 2021 року здійснювалось з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, а саме:

посадовий оклад -2600,00 грн.

оклад за спец. званням - 2200,00 грн.

надбавка за вислугу років - 50 % в розмірі 2400,00 грн.

надбавка за специфічні умови проход. служби - 45% в розмірі 3240,00 грн.

щомісячна премія - 39,932% в розмірі 4168,90 грн.

Всього: 14608,90 грн.

Одноразова грошова допомога при звільнені ОСОБА_1 відповідно до п.6 розділу VI Порядку нараховувалась з розрахунку місячного грошового забезпечення установлених на день звільнення (грудень місяць) з урахуванням відповідних окладів за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії.

Таким чином при звільненні ОСОБА_1 . Головним управлінням Національної поліції була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з розрахунку 25% місячного грошового забезпечення (грудень - 14608,90) за кожний повний календарний рік служби (25 років) у відповідності до ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-12 від 09.04.1992 року, в розмірі 91305,63 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 наказом ГУНП в Одеській області від 23.11.2021 року №1944 о/с було звільнено зі служби в поліції з 01.12.2021 року за п.7 ч.І.ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Згідно архівних відомостей №1 за період з січня 2020 р. по грудень 2020 р. та з січня 2021 р. по грудень 2021 р., ОСОБА_1 виплачувалась індексація грошового забезпечення, зокрема, у листопаді 2021 р. у сумі 1553,49 грн., а у грудні 2021 р. у сумі 52,26 грн.

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Одеській області від 28.12.2021 р. №1030, грошове забезпечення для нарахування одноразової грошової допомоги складає:

посадовий оклад -2600,00 грн.

оклад за спец. званням - 2200,00 грн.

надбавка за вислугу років - 50% в розмірі 2400,00 грн.

надбавка за специфічні умови проход. служби АТ - 45% в розмірі 3240,00 грн.

щомісячна премія - 39,932% в розмірі 4168,90 грн.

Всього: 14608,90 грн.

Одноразова грошова допомога при звільненні складає - 91305,63 грн. (14608,90 грн. х 25% х 25 років).

Джерела права та висновки суду

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію (далі - Закон №580-VIII).

На виконання ч. 5 ст. 94 Закону №580-VIII, грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до абз. 4 ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 №2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

За визначенням, що міститься у ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

На виконання абзаців 1, 4 ч. 1 ст. 2 Закону №1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення).

Частина 6 статті 2 Закону №1282-XII встановлює, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260.

Як визначено п.п. 3, 23 розділу І Порядку №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Суд зазначає, що виходячи з наведених вище приписів, індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Отже, індексація грошового забезпечення, у тому числі поліцейських, є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

З урахуванням того, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Такий висновок суду узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в справі №638/5794/17, від 27 грудня 2019 року в справі №643/11749/17, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.

Також правовий висновок щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого розраховується одноразова грошова допомога при звільненні, індексації грошового забезпечення висловлений Верховним Судом у постанові від 30 квітня 2021 року в справі №620/561/20.

Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні мала розраховуватися відповідачем з урахуванням індексації грошового забезпечення, установленої Законом №1282-XII.

Поряд з цим, під час прийняття рішення у справі, суд враховує, що станом на дату звільнення зі служби позивача, індексація грошового забезпечення їй нараховувалась та виплачувалась в складі грошового забезпечення, що підтверджується архівними відомостями №1 за період з січня 2020 р. по грудень 2020 р. та з січня 2021 р. по грудень 2021 р., згідно яких індексація грошового забезпечення виплачена позивачу, зокрема, у листопаді 2021 р. у сумі 1553,49 грн., а у грудні 2021 р. у сумі 52,26 грн.

Однак, при звільненні позивача зі служби, індексація не була включена до складу грошового забезпечення позивача з якого нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні, що враховуючи вищенаведені законодавчі приписи, свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення та раніше виплаченої суми.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися «майновими правами» і, відповідно, «майном» у розумінні цього положення. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу (див. рішення щодо прийнятності у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland) [ВП], заява №31443/96, пункт 98, ECHR 2002-X).

Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (див. рішення у справі "Кечко проти України» (Kechko v. Ukraine), згадане вище, пункт 23).

За певних обставин "легітимне очікування" на отримання "активу" також може захищатися ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "легітимне очікування", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви №68385/10 та №71378/10, §35)).

Щодо посилань відповідача на правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 16 листопада 2021 року в справі №280/6154/19, у подібних, на думку відповідача, правовідносинах, суд зазначає, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). До того ж зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

В свою чергу вивченням постанови Верховного Суду з`ясовано, що суб`єктний склад учасників відносин не є тотожнім, матеріально-правове регулювання спірних правовідносин також є відмінним, встановлені Верховним Судом фактичні обставини також є відмінними від встановлених в цій справі обставин.

За таких обставин, суд не враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 16 листопада 2021 року в справі №280/6154/19, на яку посилається відповідач.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ст.139 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у загальній сумі 992,40 грн., сплачені згідно квитанції №27883024SB від 27.01.2022 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Керуючись ст. ст. 2-9, 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації та раніше виплаченої суми ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області (юридична адреса: 65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-а, ).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

Головне управління Національної поліції в Одеській області (юридична адреса: 65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-а, фактична адреса: вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, , електронна пошта: )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька