Справа № 620/5837/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5837/23 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ЖИТНЯК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів: Губської Л.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Масловській К.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський автозавод» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державної казначейської служби у м.Чернігові про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівський автозавод» (далі - позивач, ТОВ «Чернігівський автозавод») звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Чернігівській області), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державної казначейської служби у м.Чернігові (далі - третя особа), в якому просило суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у неподанні відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 199493,50 грн на електронний рахунок позивача, відкритий у Казначействі України та зобов`язати відповідача підготувати та подати відповідний висновок.

В обґрунтування позову вказує, що протиправна бездіяльність відповідача полягає у невчиненні ним передбачених чинним законодавством дій, направлених на повернення позивачу суми надміру сплачених грошових зобов`язань в розмірі 199493,50 грн на підставі поданих позивачем у встановленому порядку відповідних заяв.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року даний адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернігівській області, яка полягає у не розгляді заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський автозавод» від 19.01.2023 про повернення надмірно сплачених коштів з податку на додану вартість.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Чернігівській області вчинити дії, передбачені Порядком інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від11.02.2019 №60, щодо розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський автозавод» від 19.01.2023 про повернення надмірно сплачених коштів з податку на додану вартість та прийняти відповідне рішення.

В решті позову відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що заяви, які подавались позивачем 19.01.2023, відповідачем не розглядались, дії, передбачені Порядком №60 не вчинялись, рішення щодо них не приймалось. Доказів на спростування зазначеного відповідачем не надано.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Апелянт стверджує, що ГУ ДПС у Чернігівській області листом від 15.02.2023 № 1343/6/25-01-04-08-15 надало позивачу відмову, оскільки напрямок перерахування не відповідає чинному законодавству (сума яка надійшла з електронного рахунку платника ПДВ може бути повернена тільки на електронний рахунок платника ПДВ), при цьому платник зазначив напрямок перерахування на податок на прибуток. Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. При цьому, колегія суддів вважає, що апелянтом не доведено необхідності розгляду справи у відкритому судовому засіданні в порядку відеоконференції.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування надмірно сплачених коштів з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 215673,50 грн (а.с.101). В подальшому, 12.07.2021 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахування надмірно сплачених коштів з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 215673,50 грн (а.с.102).

25.11.2021 Товариство звернулось до Офісу великих платників податків із заявою з проханням надати інформацію про стан розрахунків з ТОВ «Чернігівський автозавод». Копія даного листа також була направлена на адресу Головного управління ДПС у Чернігівській області (а.с.103).

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, листом від 22.12.2021 №10616/6/31-00-2-05-12 повідомило щодо можливості посадовим особам будь-якого територіального органу ДПС отримати інформацію для аналізу стану розрахунків з Товариством (а.с.104).

Державна податкова служба України листом від 04.11.2022 №13978/6/99-00-04-02-01-06 за результатами розгляду звернення ТОВ «Чернігівський автозавод» підтвердила факт обліку в інтегрованій картці платника податків Товариства переплати з податку на додану вартість у сумі 199493,50 грн (а.с.105).

В подальшому, позивач неодноразово звертався із заявами про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, зокрема на суму 12216,00 грн (а.с.106-107), на суму 17691,50 грн (а.с.111-112), на суму 23396,00 грн (а.с.116-117), на суму 44439,00 грн (а.с.121-122), на суму 101360,00 грн (а.с.126-127), разом на суму 199102,50 грн.

Листом від 15.02.2023 №1343/6/25-01-04-08-15 відповідач повідомив, що ним розглянуто заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені від 09.02.2023 №4310080, від 09.02.2023 №4310176, від 09.02.2023 №4312214, від 09.02.2023 №4313745, від 10.02.2023 №4531974 та залишив їх без розгляду.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пп.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За змістом пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України, платнику податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п.43.1, п.43.2 ст.43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст.301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до п.43.3, 43.4 ст.43 Податкового кодексу України встановлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник «податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

В силу вимог п.43.5 ст.43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п.43.6 ст.43 Податкового кодексу України).

Наказом Міністерства фінансів України від11.02.2019 №60 затверджено Порядок інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені (далі - Порядок №60).

Зазначений порядок, зокрема, регламентує механізм інформаційного обміну між ДПС, територіальними органами ДПС та Казначейством і територіальними органами Казначейства у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на ДПС.

Пунктом 1 розділу III Порядку №60 визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються територіальним органом ДПС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу (далі - податкова декларація), поданої до територіального органу ДПС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Згідно з п.3 Порядку №60, у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному п.200-1.5 ст.200-1 Податкового кодексу України, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою про повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Згідно з абз.1 п.4 розділу ІІІ Порядку №60, після надходження до територіального органу ДПС подана в електронній формі заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Журналу опрацювання заяв на повернення, який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС.

За змістом абз.2 п.4. розділу III Порядку №60, Інформація щодо заяви, поданої платником у паперовому вигляді, вноситься до Журналу опрацювання заяв на повернення (далі - «Журнал») працівником підрозділу, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу.

Згідно з абз.11 п.4 розділу III Порядку №60, заява платника, внесена до Журналу, розглядається структурними підрозділами територіального органу ДПС, що виконують функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу та погашення боргу.

Згідно з п.5 Порядку №60 Якщо за результатами розгляду заяви підрозділом територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, встановлено правомірність повернення коштів, працівник цього підрозділу вносить до Журналу відмітку про правомірність повернення відповідної суми коштів.

У разі якщо за результатами розгляду заяви правомірність повернення коштів не встановлено, у строки, визначені абзацами другим-четвертим цього пункту, підрозділ територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, готує та направляє платнику письмове повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем протягом встановленого Порядком №60 строку у 1095 днів до органу ДПС подавались заяви про повернення переплати з податку на додану вартість як в паперовому вигляді, так і в електронному, а саме 29.11.2022 (листи) та 19.01.2023 (заяви), що підтверджується матеріалами справи (а.с.106-130).

Однак, відповідач листом від 15.02.2023 №1343/6/25-01-04-08-15 повідомив про залишення заяв від 09.02.2023 №4310080, від 09.02.2023 №4310176, від 09.02.2023 №4312214, від 09.02.2023 №4313745, від 10.02.2023 №4531974 без розгляду.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що заяви, які подавались позивачем, відповідачем фактично не розглядались, дії, передбачені Порядком №60 не вчинялись, рішення щодо них не приймалось.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про бездіяльність відповідача.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та вважає, що суд позбавлений можливості встановлювати правомірність повернення коштів, оскільки такі повноваження здійснюються структурними підрозділами територіального органу ДПС, що виконують функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу та погашення боргу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

При цьому, суд першої інстанції звернув увагу, що дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція є необхідною та безальтернативною для управлінської діяльності адміністративного органу юридичною конструкцією, завдяки якій вирішується низка важливих завдань, центральними з яких є забезпечення справедливої, ефективної та орієнтованої на індивідуальні потреби приватної особи правозастосовної та правотворчої діяльності названих суб`єктів.

Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з ч.2 ст.19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Колегія суддів звертає увагу відповідача, що у разі якщо за результатами розгляду заяви правомірність повернення коштів не встановлено, у строки, визначені абз.2-4 п.5 Порядку №60, підрозділ територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, готує та направляє платнику письмове повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.

Однак, в даному випадку заяви позивача повернуті без розгляду.

Враховуючи вище викладене, вимога позивача щодо визнання бездіяльності відповідача, що полягає у неподанні відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 199493,50 грн на електронний рахунок позивача, відкритий у Казначействі України та зобов`язання відповідача підготувати та подати відповідний висновок, колегією суддів вважається передчасною.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача, з урахуванням викладеного вище висновку суду, буде задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання останнього вчинити дії, передбачені Порядком №60, щодо розгляду заяв позивача від19.01.2023 про повернення надмірно сплачених коштів з ПДВ та прийняти відповідне рішення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 14 листопада 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Л.В. Губська

Є.І. Мєзєнцев