Справа № 200/4717/23
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року Справа№200/4717/23

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, б.83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення від 10 серпня 2023 року № 16 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: з 19 квітня 2002 року по 14 листопада 2013 року, з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача від 03 серпня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з врахуванням включеного пільгового стажу роботи з часу звернення за призначенням пенсії з 19 квітня 2002 року по 14 листопада 2013 року, з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести нарахування та виплату пенсії позивачу з 03 серпня 2023 року.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідач оскаржуваним рішення неправомірно відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу, чим порушив його пенсійні права. Вказане і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

У строк, встановлений судом, відповідачем подано відзив на позов ОСОБА_1 , у якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.08.2023 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих до заяви від 03.08.2023 для призначення пенсії Позивачу провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Згідно ч. 2 ст. 114 розділу XIV ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пільгова пенсія призначається чоловікам після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 06 місяців на роботах, зайнятих повний робочий день із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, і за результатами атестації робочого місця.

Рішенням №16 від 10.08.2023 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу у відповідності до ст. 114 Закону №1058. За доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового стажу позивача зараховано всі періоди, які в сукупності становлять 33 роки 05 місяців 14 днів.

Пільговий стаж Позивача становить - 0 років 0 місяців 0 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу роботи Позивача не зараховано: період роботи з 07.05.2021 по 31.07.2023, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 06.07.1984, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5. В реєстрі застрахованих осіб, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) відсутня належна інформація про сплату внесків за період роботи Позивача з 07.05.2021 по 31.07.2023, тобто страхові внески у встановленому законодавством розмірі не сплачувались.

За доданими документами до пільгового стажу роботи Позивача не зараховано: період роботи з 15.11.2013 по 27.08.2020, згідно пільгової довідки від 02/06/2023 №23/6-1/1 виданої ТОВ Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів, оскільки довідка не відповідає Додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, оскільки відсутній підпис начальника відділу кадрів, посада зазначена в довідці (випалювач фарфорових та фаянсових виробів) не відповідає посаді зазначеної в Постанові КМ України№ 416 від 24.06.2016 року (обпалювач фарфорових та фаянсових виробів). Крім того, відсутні відомості про атестацію робочого місця. Вважає, що у позивача відсутнє право на зарахування до пільгового стажу спірного періоду ( повинне бути підтверджене результатами атестації робочих місць). Додає, що відсутність підтвердження пільгового стажу належними доказами не породжує для останнього виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах (правовий висновок підтверджено Постановою Верховного Суду від 18.07.2018 по справі №484/2323/16-а).

Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом надання позовної заяви із зазначенням поштового індексу місця реєстрації позивача.

05 вересня 2023 року представником позивача через підсистему «Електронний Суд», на виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року по справі №200/4717/23 направлено позовну заяву з зазначенням поштового індексу позивача, а саме 84105.

Отже, вимоги ухвали суду від 04 вересня 2023 року були виконані позивачем.

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/4717/23. Витребувано від відповідача належним чином завірені копії: заяви позивача від 03.08.23 з усіма доданими до неї документами, рішення № 16 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.08.23 року, розрахунок стажу форми РС-право.

26 вересня 2023 року та 27 вересня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву та витребувані судом документи.

Позивач не скористався правом на подання відповіді на відзив відповідно до вимог статті 163 КАС України.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта.

Зареєстрованим місцем проживання позивача є м. Слов`янськ, Донецька область, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання.

03 серпня 2023 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

З розписки повідомлення слідує, що до заяви були додані наступні документи: заява, паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, витяг з ЄДДР, заява про виплату пенсії, військовий квиток, фото пенсіонера, довідка про підтвердження наявного трудового стажу, трудовий договір.

У розділі «Перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії» відсутні відомості.

Заява позивача від 03 серпня 2023 року разом із доданими до неї документами була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за принципом «екстериторіальності», що відповідає нормам Порядку 22-1.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №16 від 10 серпня 2023 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішення Пенсійного органу обґрунтовано наступним.

Вік заявника становить 55 років 11 місяців.

Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 30 років.

Страховий стаж особи становить 33 роки 05 місяців 14 днів.

Необхідний пільговий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 12 років 06 місяців.

Працівники, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацом першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідно до страхового стажу пенсій на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацрм першим статті 26 Закону: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Пільговий стаж особи становить - 0 років 0 місяців 0 днів.

За доданими документами до страхового стажу роботи не зараховано: період роботи з 07.05.2021 по 31.07.2023, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 06.07.1984, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5.

За доданими документами до пільгового стажу роботи не зараховано: період роботи з 15.11.2013 по 27.08.2020, згідно пільгової довідки від 02/06/2023 №23/6-1/1 виданої ТОВ «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів», оскільки довідка не відповідає Додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, оскільки відсутній підпис начальника відділ кадрів, посада зазначена в довідці (випалювач фарфорових та фаянсових виробів) не відповідає посаді зазначеної в Постанові КМ України№ 416 від 24.06.2016 року (обпалювач фарфорових та фаянсових виробів) та не додано до заяви відомості про атестацію робочого місця.

Разом з цим, з аналізу позовної заяви вбачається, що позивачем не оскаржується період роботи, який не зараховано пенсійним органом до страхового стажу позивача.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Ст. 10 Закону № 1058 гарантує право вибору пенсійних виплат.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058.

Згідно з частиною 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Абзацом 1 пункту 2 ст. 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абз. 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абз. абз. 1 і 15-23 цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону:

чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За правилами ч. 5 ст. 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований статтею 62 Закону № 1788.

Ст. 62 Закону № 1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 також визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка, тому лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (уточнюючі довідки, відомості Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії Порядок № 22-1 діяв в редакції від 30 травня 2023 року.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з п. 1.8 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Перелік документів які можуть бути додані до заяви про призначення пенсії за віком, встановлений пунктом 2.1 Порядку № 22-1, зокрема відповідно до підпункту 2 цього пункту до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі-Порядок № 637). Пункт 5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії; документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно із пунктом 4.3 Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно із пунктом 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Пунктом 4.10 Порядку 22-1 встановлено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

З урахуванням вимог Порядку №22-1, суд приходить до наступних висновків:

з заявою про призначення пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто сервісний центр) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України;

після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу. При цьому зміст норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії;

виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення №16 від 10 серпня 2023 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Надаючи оцінку правомірності відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору (лише в частині періоду роботи позивача з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 року, оскільки саме цей період роботи позивач вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу, не зарахування частини страхового стажу позивачем не оскаржується).

Судом встановлено, що 03 серпня 2023 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

З розписки повідомлення слідує, що до заяви були додані наступні документи: заява, паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, витяг з ЄДДР, заява про виплату пенсії, військовий квиток, фото пенсіонера, довідка про підтвердження наявного трудового стажу, трудовий договір.

У розділі «Перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії» відсутні відомості.

Заява позивача від 03 серпня 2023 року разом із доданими до неї документами була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за принципом «екстериторіальності», що відповідає нормам Порядку 22-1.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №16 від 10 серпня 2023 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішення Пенсійного органу обґрунтовано наступним.

Вік заявника становить 55 років 11 місяців.

Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 30 років.

Страховий стаж особи становить 33 роки 05 місяців 14 днів.

Необхідний пільговий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 12 років 06 місяців.

Працівники, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацом першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідно до страхового стажу пенсій на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацрм першим статті 26 Закону: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Пільговий стаж особи становить - 0 років 0 місяців 0 днів.

За доданими документами до страхового стажу роботи не зараховано: період роботи з 07.05.2021 по 31.07.2023, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 06.07.1984, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5.

За доданими документами до пільгового стажу роботи не зараховано: період роботи з 15.11.2013 по 27.08.2020, згідно пільгової довідки від 02/06/2023 №23/6-1/1 виданої ТОВ «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів», оскільки довідка не відповідає Додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, оскільки відсутній підпис начальника відділ кадрів, посада зазначена в довідці (випалювач фарфорових та фаянсових виробів) не відповідає посаді зазначеної в Постанові КМ України№ 416 від 24.06.2016 року (обпалювач фарфорових та фаянсових виробів) та не додано до заяви відомості про атестацію робочого місця.

З довідки форми РС право слідує, що період роботи позивача з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 ро (6 років 09 місяців 18 днів) зараховано лише до страхового стажу позивача.

Так, відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_3 позивач працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Слов`янський завод високовольтних ізоляторів»:

15 листопада 2013 року прийнятий до дільниці фарфорового виробництва випалювачем фарфорових та фаянсових виробів 5 розряду (запис 34);

01 вересня 2018 року дільниця фарфорового виробництва перейменована в цех фарфорового виробництва (запис 35);

27 серпня 2020 року звільнено за власним бажанням (запис 36).

Разом з тим в трудовій книжці не зазначено відомості про зайняття в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, а тому для підтвердження спеціального трудового стажу необхідним є врахування уточнюючих довідок підприємства.

Дійсно, як вже зазначалось, трудова книжка хоча й вважається основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є обов`язковими лише у тих випадках, якщо відомостей трудової книжки достатньо для підтвердження спеціального трудового стажу в цілях визначення права особи на пільгову пенсію.

Судом встановлено, що для вирішення питання про призначення пенсії за на пільгових умовах позивачем надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ТОВ «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів» №23/6-1/1 від 02 червня 2023 року про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ТОВ «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів» у період з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 року та виконував роботи з випалювання фарфорових та фаясових виробів, за професією, посадою випалювач фарфорових та фаясових виробів, ЦФВ, що передбачена Списком 2 розділ ХVІІІ підрозділ 2, код КП 8131, підстава: Постанова КМУ від 16 січня 2003 року №36, від 24 червня 2016 року №461 зі змінами та доповненнями, внесеними згідно з постановами КМУ від 04 липня 2017 року №479, від 10 травня 2018 року №341 та від 14 серпня 2019 року №708. Додаткові відомості: атестація проведена на підставі наказу від 31 жовтня 2014 року №377-р, від 24 грудня 2019 року №551. Довідка засвідчена печаткою та підписами директора та головного бухгалтера.

В оскаржуваному позивачем рішенні зауважується Головним управлінням ПФУ в Одеській області те, що у довідці, яка видана ТОВ «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів» №23/6-1/1 від 02 червня 2023 року відсутній підпис начальника відділу кадрів.

З цього приводу, слід зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено «Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Додатком № 5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено форму довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно форми відповідної уточнюючої довідки, яка затверджена додатком №5 до Порядку №637 такі довідки мають підписуватися: керівником (із зазначенням його посади), начальником відділу кадрів та головним бухгалтером.

Водночас, з цього питання релевантним є лише пункт 23 Порядку №637, згідно якого документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Отже, суб`єктний склад підписантів уточнюючої довідки згідно додатку №5 до Порядку №637 передбачає її підписання керівником (із найменуванням посади), начальником відділу кадрів та головним бухгалтером.

Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ТОВ «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів» №23/6-1/1 від 02 червня 2023 року засвідчена печаткою та підписана директором, головним бухгалтером.

Підписання зазначеної вище довідки директором та головним бухгалтером відповідає функціональному критерію підписантів, що міститься в пункті 23 та додатку №5 Порядку №637.

При цьому Порядок №637 не містить положень щодо врегулювання наслідків щодо не підписання довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній одним із підписантів, які визначені в додатку №5 до Порядку №637.

З цього приводу суд зазначає, що в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а.

Також, при розгляді даної справи слід відмітити і правовий висновок, який міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а, від 20 січня 2021 року у справі №588/647/17, у якому зазначено, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Оскільки довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ТОВ «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів» №23/6-1/1 від 02 червня 2023 року не містить дефектів, які б зумовлювали неможливість використання такої довідки як джерела відомостей про стаж роботи позивача та характер виконуваних робіт, відповідно, відповідач діяв необґрунтовано та протиправно в частині не прийняття такої довідки (за відсутності підписання такої довідки начальником відділу кадрів) до розгляду під час вирішення питання про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії за віком.

Крім того, в оскаржуваному позивачем рішенні зауважується Головним управлінням ПФУ в Одеській області те, що у довідці, яка видана ТОВ «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів» №23/6-1/1 від 02 червня 2023 року зазначена посада - випалювач фарфорових та фаянсових виробів, однак така посада не відповідає посаді зазначеної в Постанові КМ України№ 416 від 24.06.2016 року (обпалювач фарфорових та фаянсових виробів).

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461 затверджено Списки виробництв, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. У пункті 1 даної Постанови затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, розділу XVIII «Виробництво скла та виробів зі скла. Виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів» (сторінка 56), включено таку професію як «випалювачі фарфорових та фаянсових виробів».

Тобто, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що посада «випалювач фарфорових та фаянсових виробів не відповідає посаді «обпалювач фарфорових та фаянсових виробів» не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, тому є необґрунтованими з підстав наведених вище.

Разом з цим, відповідачем в оскаржуваному рішенні не вірно зазначається посилання на номер постанови, якою затверджено Списки виробництв, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Судом враховуються і відомості, які містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу за формою ОК-5, де зазначений за спірний період код підстави для обліку спецстажу ЗРЗ013Б1. Цей код міститься у Довіднику кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам)

Також, в оскаржуваному позивачем рішенні зауважується Головним управлінням ПФУ в Одеській області те, що до заяви не додано відомості про атестацію робочого місця.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Як вже зазначалось судом, згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд звертає увагу, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а. При цьому Верховний суд відступив від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на неможливість зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 року, у зв`язку з не доданням до заяви відомостей про атестацію робочого місця, оскільки відповідно до довідки №23/6-1/1 від 02 червня 2023 року, яка була надана пенсійному органу разом із заявою про призначення пенсії слідує, що на підприємстві проведена атестація робочих місць відповідно до наказів від 31 жовтня 2014 року №377-р та від 24 грудня 2019 року №551.

Слід врахувати і те, що відповідно до положень частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається значний обсяг прав та обов`язків в органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Проте, відповідачем не надано жодних документів, підтверджуючих вчинення будь-яких дій для витребування документів чи проведення перевірки достовірності таких документів.

Отже, пенсійним органом протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №2 період роботи з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 року.

Таким чином, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував вказаний період пільгового стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

Підсумовуючи викладене, суд звертає увагу на те, що відповідач не дотримав державні гарантії реалізації позивачем, як застрахованою особою, своїх прав, передбачених Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У цьому випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною 2 статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

При таких обставинах суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10 серпня 2023 року №16 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

А порушені права підлягають захисту шляхом: зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача від 03 серпня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу позивача за Списком №2 період роботи з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 року з урахуванням висновків суду.

При цьому, суд вважає вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини справи.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати період роботи позивача з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 року при повторному розгляді заяви від 03 серпня 2023 року з часу звернення за призначенням пенсії та провести нарахування та виплату пенсії позивачу з 03 серпня 2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. (ч. 1 ст. 5 КАС України)

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що дані вимоги наразі є передчасними, оскільки повторний розгляд заяви позивача від 03 серпня 2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду не відбувся.

Разом з цим, щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 19 квітня 2002 року по 14 листопада 2013 року, зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 03 серпня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з врахуванням включеного пільгового стажу роботи з часу звернення за призначенням пенсії з 19 квітня 2002 року по 14 листопада 2013 року задоволенню не підлягають, оскільки в оскаржуваному позивачем рішенні в зарахуванні/не зарахуванні вказаного періоду мова не йдеться.

Як було зазначено судом вище, в рішенні пенсійного органу зазначено лише про 1 період роботи, який протиправно не зараховано відповідачем до пільгового стажу роботи, а саме: до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 року.

Відповідач у своєму відзиві на позов та в оскаржуваному рішенні не вказав про наявність будь-яких підстав щодо не врахування періоду роботи позивача з 19 квітня 2002 року по 14 листопада 2013 року до пільгового стажу позивача за Списком №2.

При цьому, слід відмітити, що рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність в оскаржуваному рішенні та у відзиві на позов конкретних періодів, правових обґрунтувань щодо такого періоду та мотивів не зарахування до стажу позивача таких періодів, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно відповідні періоди роботи не зараховані до пільгового стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.

Тобто, при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідачу слід вирішити питання щодо зарахування або не зарахування періоду роботи позивача з 19 квітня 2002 року по 14 листопада 2013 року до пільгового стажу за Списком №2.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у спірних правовідносинах підлягають задоволенню шляхом:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10 серпня 2023 року №16 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача від 03 серпня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу позивача за Списком №2 період роботи з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 року з урахуванням висновків суду.

Суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що відповідно до вимог частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно норм статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;

4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

5) як розподілити між сторонами судові витрати;

6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення;

7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Норми статті 245 КАС України визначають повноваження суду при вирішенні справи. Так, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Рішення суду, згідно положень статті 246 КАС України, складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині рішення зазначаються:

1) дата і місце його ухвалення;

2) найменування суду;

3) прізвище та ініціали судді або склад колегії суддів;

4) прізвище та ініціали секретаря судового засідання;

5) номер справи;

6) ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи;

7) вимоги позивача;

8) прізвища та ініціали представників учасників справи та прокурора.

В описовій частині рішення зазначаються:

1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача;

2) заяви, клопотання учасників справи;

3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

У мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;

7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

У резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Отже, суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення. Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Частиною ч. 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користьякого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, суд до ходить висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем за подання цього позову сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задовольняється частково, суд присуджує на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області у розмірі 536,80 грн ((1073,60 грн/4)х2), пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, б.83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10 серпня 2023 року №16 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 серпня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу позивача за Списком №2 період роботи з 15 листопада 2013 року по 27 серпня 2020 року з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, б.83) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного провадження 15 листопада 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов