Справа № 380/4592/23
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/4592/23 пров. № А/857/12691/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року (ухвалене головуючою-суддею Морською Г.М., час ухвалення рішення 12 год 12 хв у м. Львові, повний текст судового рішення складено 12 червня 2023 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП, відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ №78 від 14.09.2022 Про застосування до працівників Управління патрульної поліції у Львівській області (далі - УПП) ДПП дисциплінарних стягнень в частині, що стосується ОСОБА_1 та наказ №136 Про внесення змін.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити його позовні вимоги повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що службовим розслідуванням не здійснено повного, всебічного та об`єктивного уточнення причин та умов подій, не з`ясовано наявність вини та причинний зв`язок між діями та наслідками. Матеріалами службового розслідування не доведено наявності вчинення ним саме дисциплінарного проступку та не конкретизовано, у чому саме полягає у невиконання чи неналежне виконання ним службової дисципліни, що свідчить про його особисту недисциплінованість, є проявом негідної поведінки та дискредитують звання поліцейського. Наявність обставин, встановлених в ході службового розслідування не підтверджена належними доказами, що свідчили про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Крім того, накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, відповідач не використав весь перелік можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Швеця Д.Ю. який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача Вахули Р.О., який заперечував проти її задоволення, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 14.09.2022 начальником ДПП було видано наказ №78 Про застосування до працівників УПП дисциплінарних стягнень, яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Наказ мотивований наступним : .за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини першої статті 8, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пункту 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, … абзаців другого, третього пункту 1 розділу IІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №1179 від 09.11.2016, пункту 3, 13 розділу ХІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та інформативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №357 від 27.04.2020, підпункту 1 пункту 3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП, затвердженої наказом ДПП №1705 від 03.08.2021….

Судом встановлено, що оспорюваний наказ прийнятий за результатами службового розслідування, призначеного наказом начальника УПП №173 від 15.08.2022 з приводу надходження доповідної записки за вихідним №10832вн/41/12/02-2022 від старшого-інспектора відділу чергової служби УПП старшого лейтенанта поліції Ярослава Рузавіна, у якій міститься інформація про порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку.

28.07.2022 на ім`я заступника начальника управління - начальника ВМАЗ УПП капітана поліції Володимира Струка надійшла доповідна записка за вихідним №10832вн/41/12/02-2022 від старшого-інспектора відділу чергової служби УПП старшого лейтенанта поліції Ярослава Рузавіна, з якої слідує, що 26.07.2022 наряд поліції Омега-621 після 08.00 згідно дислокації сил та засобів мали перебувати на квадраті патрулювання по вулиці Богдана Хмельницького АС2, однак на квадраті патрулювання були тільки проїздом, протягом всієї зміни знаходилися з нарядом поліції Омега-653. Також у доповідній записці вказано, що близько 13.45 старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 було повідомлено, що наряд поліції Омега-621 знаходиться з нарядом поліції Омега-653 по вулиці Шевченка на блокпосту №4 Рясне-Руська. Наряд поліції Омега-621 повідомив, що слідує на перерву. До ВЧС УПП жодні повідомлення від наряду поліції Омега-621, про відлучення з квадрату патрулювання не надходили. За даними інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України (далі - ІПНП) наряд поліції Омега-621 перебували на території патрулювання лише 10 хв, а саме : з 11.40 по 11.50 та з 15.04 по 16.05 перебував на обідній перерві, під час якої знаходився на площі Кропивницького, 1, спільно з нарядом поліції Омега-653. Протягом всієї зміни треки наряду поліції Омега-653 та наряду поліції Омега-621 співпадають.

Наказом начальника УПП №116 від 22.08.2022 було продовжено строк проведення службового розслідування, за результатами якого встановлено наступне.

26.07.2022 наряд поліції Омега-621 після 08.00 згідно дислокації сил та засобів мали перебувати на квадраті патрулювання по вулиці Богдана Хмельницького АС2, однак на квадраті патрулювання були тільки проїздом, протягом всієї зміни знаходилися з нарядом поліції Омега-653.

Близько 13.45 старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 було повідомлено, що наряд поліції Омега-621 знаходиться з нарядом поліції Омега-653 по вулиці Шевченка на блокпосту №4 Рясне-Руська. Наряд поліції Омега-621 повідомив, що слідує на перерву.

До ВЧС УПП жодні повідомлення від наряду поліції Омега-621 про відлучення з квадрату патрулювання не надходили.

За даними інформаційно-комунікаційної системи ІПНП наряд поліції Омега-621 перебували на території патрулювання лише 10 хв, а саме : з 11.40 по 11.50 та з 15.04 по 16.05 перебував на обідній перерві, під час якої знаходився на площі Кропивницького, 1, спільно з нарядом поліції Омега-653.

Протягом всієї зміни треки наряду поліції Омега-653 та наряду поліції Омега-621 співпадають. Близько 17.00 наряд поліції Омега-653 та наряд поліції Омега-621 повідомили у телефонному режимі, що в них розрядилися мобільні логістичні пристрої і у подальшому вони будуть працювати без них.

У ході службового розслідування опрацьовано дислокацію сил та засобів батальйону №2 УПП з 08.00 по 20.00 26.07.2022, відповідно до якої у складі наряду поліції Омега-621 виконували службові обов`язки інспектор взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №2 УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_4 .

У складі наряду поліції Омега-653 виконували службові обов`язки інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №2 УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

За даними ІПНП, наряд поліції Омега-621 26.07.2022 використовував мобільний логістичний пристрій, який мав ГО №0001438ЕАБВ14В7, а наряд поліції Омега-653 - ГО №788БЭ7.

Відповідно до треків вищезазначених мобільних логістичних пристроїв, дисциплінарною комісією встановлено, що треки двох нарядів поліції на денну зміну 26.07.2022 співпадають, що свідчить про залишення нарядом поліції Омега-621 місця несення служби, яке було передбачено дислокацією. Відповідно до треків наряду поліції Омега-621, 27.06.2022 о 10.02 зупинилися на автодорозі М - 06 Київ - Чоп поблизу села Гамаліївка та о 12.55 перебували поблизу села Великі Грибовичі. Трек наряду поліції Омега-653 аналогічний до треку наряду поліції Омега-621, що свідчить про спільне пересування обох нарядів поліції.

Опитаний в ході службового розслідування інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №2 УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 пояснив, що 26.07.2022 заступив на службу у складі наряду поліції Омега-653 спільно з ОСОБА_1 . Під час виїзду з території УПП до їхнього екіпажу підсів наряд поліції Омега-621 для того, щоб їх довезли до місця дислокації на АС2. Прибувши на АДРЕСА_1 , він будучи на посаді командира взводу №2 роти №4 батальйону №2 УПП прийняв рішення поїхати в село Гамаліївка, для роботи з приладом TruCam. Також зазначив, що з ними був присутній командира взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 ВЧС УПП та командира роти вони не повідомляли. Також у поясненні старший лейтенант поліції ОСОБА_5 зазначив, що через деякий час було отримано орієнтування у додатку Telegram, що у місто по вулиці Богдана Хмельницького заїхав двійник транспортного засобу марки Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , і вони прослідували за вказаною адресою. Піший наряд поліції вийшов з службового автомобіля та обслідував територію АС2, а він із ОСОБА_1 обслідували територію паркінгу ТЦ Епіцентр, вищезазначеного автомобіля не виявили. Після чого він та ОСОБА_1 вирушили на обідню перерву, спільно з нарядом поліції Омега-621, про що повідомили у групі командира роти. Після завершення обідньої перерви, піший наряд поліції доставили на місце дислокації.

Опитаний у ході службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що 26.07.2022 заступив на службу у складі наряду поліції Омега-653, спільно із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 . Під час виїзду з території УПП до їхнього екіпажу підійшов наряд поліції Омега-621, у складі якого перебували старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та старший лейтенант поліції ОСОБА_3 щоб їх підвезли на місце патрулювання. Після прибуття на АС2 він поїхав в село Гамаліївка, спільно нарядом поліції Омега-621 для роботи з приладом TruCam, про що наряд поліції Омега-621 повідомили командира роти (з їх слів). Далі, близько одинадцятої години у додатку Telegram надійшло повідомлення, що у місто по вулиці Богдана Хмельницького заїхав двійник транспортного засобу марки Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 та який може перебувати в районі ТЦ Епіцентр. Прослідувавши до місця, наряд поліції Омега-621 вийшли на АС2 для того, щоб обслідувати територію та виявити вищезазначений автомобіль. Він разом з колегою обстежували територію паркінгу ТЦ Епіцентр та вищезазначеного автомобіля не виявили.

Після обслідування території він, старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та наряд поліції Омега-621 вирушили на обідню перерву, та завершивши її піший наряд поліції було доставлено до АС2. Додатково у поясненні зазначив, що наряд поліції Омега-621, з їх слів, повідомляв старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , що покидає місце дислокації для обідньої перерви.

Дисциплінарна комісія, дослідивши наявні матеріали, прийшла до висновку, що 26.08.2022 інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №2 УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та позивач залишили межі міста Львова та перебували поблизу села Гамаліївка, Пустомитівського району, при цьому про залишення місця несення служби вищезазначені не повідомляли керівника, ВЧС УПП та диспетчера служби 102.

За результатами службового розслідування комісія вважала, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини першої статті 8, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пункту 1, 2, 6 частини третьої статті І Дисциплінарного статуту НПУ, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут НПУ, абзаців другого, третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ №1179 від 09.11.2016, пункту 3, 13 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС №357 від 27.04.2020, підпункту 1 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП, затвердженої наказом ДПП №1705 від 03.08.2021 Дисциплінарного статуту НПУ, застосувати до поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Вважаючи протиправним оспорюваний наказ та наказ про відповідні зміни до нього, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з вимогою про його скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що залишення поліцейським без повідомлення керівництва зони патрулювання у місті в умовах воєнного стану оцінено керівництвом із урахуванням усіх обставин вчинення такого дисциплінарного проступку. Судом не встановлено ні порушень процедури проведення службового розслідування, ні порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580), НПУ є центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.1 ст.18 Закону №580, поліцейський зобов`язаний : 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною першою статті 19 Закону №580 передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч.2, 3 ст.19 Закону №580, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом НПУ, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут НПУ №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів НПУ, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень : 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень врегульовано статтею 19 Дисциплінарного статуту, якою передбачено призначення службового розслідування.

За змістом статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 2 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) НПУ, затвердженої наказом МВС №111 від 16.02.2018 (далі - Інструкція №111) передбачено, що для забезпечення реагування на повідомлення про правопорушення або події в органах (підрозділах) поліції формуються наряди патрульної поліції, ГРПП, СОГ та інші наряди поліції (далі - наряди поліції) у кількості, необхідній для своєчасного їх прибуття на місце події, з урахуванням наявної штатної чисельності.

Згідно п.3 Інструкції №111, наряди поліції несуть службу відповідно до графіків чергувань, затверджених у встановленому порядку керівниками органів (підрозділів) поліції або особами, які виконують їх обов`язки, а у разі ускладнення оперативної обстановки додаткові наряди поліції залучаються до несення служби за рішенням керівників органів (підрозділів) поліції.

Згідно п.13 Інструкції №111, під час чергування поліцейські, які залучені до несення служби в ГРПП, повинні перебувати на дільниці, визначеній для несення служби (зона оперативного реагування наряду поліції).

У виняткових випадках, за вказівками оперативного чергового чи відповідального по ТВП (начальника СРПП), про що ними інформується диспетчер, ГРПП здійснюють реагування на правопорушення або події, які вчинені на іншій дільниці. Залишати зону реагування нарядам поліції без дозволу диспетчера та оперативного чергового забороняється.

Судом встановлено, що позивач 26.07.2022 перебував у складі автомобільного патруля Омега-653 та заступив на патрулювання разом із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 в зоні оперативного чергування Шевченківський район м. Львова.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач залишив місце несення служби, зокрема, перебував поблизу села Гамаліївка, Пустомитівського району, не повідомивши відповідних осіб, як це передбачено п.13 Інструкції. Дану обставину позивач та його представник не заперечували.

Разом з тим, представник позивача посилався на те, що його довіритель не приймав рішення залишити зону патрулювання, оскільки таке рішення прийняв старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , тому вважав, що командир був поінформований та повідомив свого безпосереднього керівника про такі дії.

Проте, колегія суддів вважає, що такі аргументи не заслуговують на увагу, оскільки як вірно зазначив суд першої інстанції, позивача не може бути звільнено від відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок, оскільки він був свідомий у своїх діях щодо залишення зони патрулювання, і перебуваючи в одному автомобілі із старшим лейтенантом поліції, мав можливість упевнитись у правомірності дій, які вчиняв.

Більше того, у контексті приведеного вище п.13 Інструкції №111, наведений позивачем та його командиром випадок у своїх поясненнях, наданих у ході проведення службового розслідування, не можна вважати винятковим, який би дозволяв залишити зону реагування.

Колегія суддів вважає з необхідне зазначити, що прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до ст.64 Закону №580 передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21.09.2018 по справі №824/227/17-а, від 08.08.2019 по справі №824/1015/16-а, відповідно до яких, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги поліцейського, складаючи яку, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання поліцейського. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Поліцейський повинен уникати вчинення дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції та їх працівників в очах громадськості і є несумісними з подальшим проходженням служби.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, а також приймаючи до уваги вищенаведені норми права, у спірному випадку відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Поняття службова дисципліна включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Оскільки матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, тому при прийнятті оспорюваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, встановлений законом.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року по справі №380/4592/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 15.11.2023