Справа № 520/24492/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 листопада 2023 року № 520/24492/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІПЛОК" (вул. Сухумська, буд. 24, офіс 8,м. Харків, 61145, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним і скасувати рішення ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ від 11.07.2023 №37116/6/20-40-07-11-10, яким ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЗІПЛОК" відмовлено у застосуванні положень п.п.69.28 п.69 підрозд. 10 розд.ХХ "Перехідні положення" ПК України.

-зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області прийняти рішення про запровадження мораторію на проведення документальних перевірок щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у поданому товариством з обмеженою відповідальністю "ЗІПЛОК" до Головного управління ДПС у Харківській області повідомленні про неможливість вивезення первинних документів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «ЗІПЛОК» зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 42878058, місцезнаходження: Україна, 61145, Харківська обл., місто Харків, вул.Сухумська, будинок 24, офіс 8.

05.01.2021 ТОВ «ЗІПЛОК» взяте на облік у ГУ ДПС у Харківській області, Шевченківська ДПІ .

19.06.2023 ТОВ «ЗІПЛОК» подало (зокрема, засобами поштового зв`язку) до ГУ ДПС у Харківській області повідомлення про неможливість вивезення первинних документів (в порядку п.п.69.28 п.69 підрозд. 10 розд.ХХ «Перехідні положення» ПК України) (додаток №1) та зазначило перелік таких документів. Просило: застосувати до ТОВ «ЗІПЛОК» спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачені п.п.69.28 п.69 підрозд.10 розд.ХХ «Перехідні положення» ПК України, за період діяльності з березня 2021 року по квітень 2023 року; не проводити перевірки щодо зазначених у цьому повідомленні податкових (звітних) періодів; в разі відмови у застосуванні положень пп.69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ, не пізніше одного місяця з дати отримання цього повідомлення надати вмотивоване рішення із зазначенням підстави (та відповідних доказів) такої відмови, та надати його копію ТОВ «ЗІПЛОК».

Відповідач 22.06.2023 отримав (вх.№45201/6) надіслане засобами поштового зв`язку повідомлення ТОВ «ЗІПЛОК» від 19.06.2023 про неможливість вивезення первинних документів (в порядку п.п.69.28 п.69 підрозд.10 розд.ХХ «Перехідні положення» ПК України).

Ці обставини визнаються відповідачем в оскаржуваному рішенні від 11.07.2023 №37116/6/20-40-07-11-10 та підтверджуються: описом вкладення до цінного листа з календарним штемпелем відділення поштового зв`язку від 19.06.2023; накладною від 19.06.2023, у якій зазначений унікальний 13-ти значний номер: 073; фіскальним чеком від 19.06.2023; трекінгом відправлення по Україні з унікальним 13-ти значним номером: 073 з офіційного веб-порталу АТ «УКРПОШТА» - додатки №2.

В обґрунтування повідомлення про неможливість вивезення первинних документів (в порядку п.п.69.28 п.69 підрозд.10 розд.ХХ «Перехідні положення» ПК України) ТОВ «ЗІПЛОК» зазначило, що вивезення первинних документів ТОВ «ЗІПЛОК» з території м. Харків Харківської міської територіальної громади на теперішній час пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я фізичних осіб (керівника ТОВ «ЗІПЛОК»). Вказало, що зараз відсутня реальна можливість вивезти з території м. Харків Харківської міської територіальної громади договори, рахунки, первинні документи (акти приймання-передачі, видаткові накладні тощо), зведені облікові документи, регістри бухгалтерського обліку, кадрові документи, листи, витяги, довідки, повідомлення та інші документи (перелік не є вичерпним) за відповідний період діяльності ТОВ «ЗІПЛОК». Зазначило, що ТОВ «ЗІПЛОК» не може виконати зобов`язання щодо зберігання первинних документів - через військову агресію російської федерації проти України, триваючі ракетно-артилерійські обстріли міста. Вказало на наявність підстав для застосування до ТОВ «ЗІПЛОК» спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених п.п.69.28 п.69 підрозд.10 розд.ХХ «Перехідні положення» ПК України, - за відповідний період діяльності підприємства. Зазначило податкові (звітні) періоди, в межах яких були складені первинні документи, які неможливо вивезти: з березня 2021 року по квітень 2023 року. Навело загальний перелік первинних документів (із зазначенням реквізитів).

Рішенням від 11.07.2023 №37116/6/20-40-07-11-10 відмовлено у застосуванні положень п.п.69.28 п.69 підрозд.10 розд.ХХ «Перехідні положення» ПК

Позивач вказане рішення протизаконним та протиправним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Щодо зберігання первинних документів в частині нежитлового приміщення, яке орендується у ФОП ОСОБА_1 та подання повідомлення за формою 20- ОПП.

ТОВ «ЗІПЛОК» в вищезазначеному листі повідомляє про зберігання первинних документів в частині нежитлового приміщення, яке орендується у ФОП ОСОБА_1 . При цьому, до повідомлення про неможливість вивезення первинних документів не надано копії договору оренди та не вказано адресу орендованого приміщення.

Пунктом 63.3 статті 63 Податкового кодексу визначено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків, у тому числі визначити, що облік такого платника податків здійснює територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, та його структурні підрозділи в разі створення.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.»

У повідомленні за формою 20-ОПП зазначаються приміщення, якими користується підприємство та має у своєму розпорядженні, усі види транспорту, заправки, сховища, цехи, земельні ділянки та інше. Включаючи також, об`єкти, які орендуються у інших осіб.

ТОВ "ЗІПЛОК" подавались повідомлення за формою 20-ОПП щодо наявності об`єктів оподаткування за адресами :

-Україна, Харківська обл., м.Харків, провулок Ващенківський, буд. 2, Цех, (подано 04.06.2021);

-Україна, Харківська обл., м.Харків, вулиця Сухумська, буд. 24, офіс 8, Офіс, (подано 04.06.2021);

-Україна, Харківська обл., м.Харків, провулок Ващенківський, буд. 2, Виробниче обладнання Цех, (подано 04.06.2021).

Згідно даних ЄРПН на користь ТОВ "ЗІПЛОК" протягом періоду з 24.02.2022 по теперішній час реєструються податкові накладні від Харківське учбово- виробниче підприємство №2 (УВП №2) Українського товариства сліпих (УТОС) за оренду приміщення в розмірі 247,4 м2.

Також, аналізом ЄРПН встановлено здійснення виробничої діяльності ТОВ "ЗІПЛОК" - придбання поліетилену у кількості 7 тон та реалізація пакетів ZipLock у кількості 1 860,9 тис.шт.

При цьому, в повідомлені про неможливість вивезення первинних документів ТОВ "ЗІПЛОК" підтверджує таку діяльність та вказано про оформлення та зберігання первинних документів за період дії військового стану (7, 8 та 9 аркуші повідомлення про неможливість вивезення первинних документів) у м. Харків та наявності Харківської міської територіальної громади у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією в підрозділі 1 Території можливих бойових дій, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (зі змінами та доповненнями).

Судом встановлено, що в листі відсутня інформація (довідка) від Харківської обласної військової адміністрації відносно підтвердження щодо заборони чи обмеженого доступу до території, де знаходяться виробничі потужності та первинні документи ТОВ "ЗІПЛОК".

Щодо винесення попереднього рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку , то судом також встановлено, що заява щодо неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України ТОВ "ЗІПЛОК" до Головного управління ДПС у Харківській області не подавалась.

Стосовно запровадження мораторію на проведення перевірок.

Суд зазначає, що стаття 19 Конституції України вказує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами п. 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/ або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту статті 80 цього Кодексу.

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року N 909-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" " на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв Постанову N 89 від З листопада 2021 року "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки" якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

-тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними;

-документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;

-документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року N 568-ІХ);

-документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Тобто, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

Аналогічне правозастосування викладене у постановах Верховного Суду у справі від 22 лютого 2022 (справа N 420/12859/21), від 17 травня 2022 справа N 520/592/21), від 15 квітня 2022 (справа N 160/5267/21), від 27 квітня 2022 (справа N 140/1846/21) від 6 липня 2022 (справа N 360/1182/21).

Зміна положень Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу. Крім того, статтею 5 врегульовано питання співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами. Так, згідно з пунктом 5.2 зазначеної статті у разі, якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, ГУ ДПС у Харківській області не наділене повноваженнями накладати мораторій на перевірки підприємств.

Під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин .

Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

При цьому, аналіз зазначених норм свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення.

В даному випадку, на думку суду, порушення прав не відбувалось.

Суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень діяти певним чином і це вбачається з аналізу зазначених вище норм Кодексу адміністративного судочинства. У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач.

Таким чином у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, вимога позивача щодо прийняття Головним управлінням ДПС у Харківській області рішення про запровадження особистого мораторію суперечить законодавству України.

Враховуючи вищенаведене суд робить висновок, що рішення є правомірним та таким, що відповідає вимогам діючого податкового законодавства.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІПЛОК" (вул. Сухумська, буд. 24, офіс 8,м. Харків, 61145, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.