Справа № 440/9698/23
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9698/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Куць А.С.,

представника відповідача Пламарчука Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позов обґрунтований тим, що вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2022 рік стосовно об`єкта оподаткування нежитлове приміщення у АДРЕСА_1 , яке не є об`єктом оподаткування, а тому у відповідача відсутні підстави для визначення ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 прийнята позовна заява до розгляду, відкрите провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління ДПС у Полтавській області (далі ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач) надало відзив на позовну заяву де зазначено, що відповідно до інформації ІС «Податковий блок» за позивачем зареєстроване нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 601,90 кв. метрів. Відповідно до положень статті 266 Податкового кодексу України позивачу оспорюваним податковим повідомленням-рішенням визначено податкове зобов`язання. Довід позивача стосовно того, що нежитлова будівля не є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, є безпідставним, оскільки позивач не є сільськогосподарським товаровиробником, а зазначена нежитлова будівля протягом спірного періоду не використовувалась в сільськогосподарському виробництві.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності у письмовому провадженні.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, з огляду на наявність в позивача об`єкту нежитлової нерухомості, що оподатковується за правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

Наторіально посвідченим договором про поділ майна від 17.05.2016 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розподілили майно, яке є об`єктом спільної часткової власності, що складається з будівлі теплої стоянки і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), що в цілому складається з: будівлі теплої стоянки та прибудови літ.А, загальною площею: 1805,8 кв.м. Об`єкт нерухомості зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 20.

Пунктам 3 та 4 договору про поділ майна від 17.05.2016 встановлено, що відповідно до Висновків № 15, 16, 17 від 04 травня 2016 року, викладеного спеціалістом - ФО-П Булигою Л.А., майно, що є предметом цього договору, може бути поділене таким чином:

- ОСОБА_3 - нежитлове приміщення з прибудовою № 2, загальною площею 602,0 кв.м, що складає 1/3 (одну третю) частку,

- ОСОБА_2 - нежитлове приміщення № 1, загальною площею 601,9 кв.м, що складає 1/3 (одну третю) частку,

- ОСОБА_1 - нежитлове приміщення № 3, загальною площею 601,9 кв.м, що складає 1/3 (одну третю) частку.

За укладення цього договору припиняється право спільної часткової власності на майно, що є предметом цього договору, та у власність ОСОБА_3 переходить: нежитлове приміщення з прибудовою 2, загальною площею 602,0 кв.м; у власність ОСОБА_2 переходить: нежитлове приміщення № 1, загальною площею 601,9 кв.м; у власність ОСОБА_1 переходить: нежитлове приміщення № 3, загальною площею 601,9 кв.м.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №59260110 від 17.05.2016 позивач на праві приватної власності володіє об`єктом нерухомого майна (реєстраційний номер майна 20), а саме: нежитлове приміщення №3, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 601,9 кв.м /а.с. 7/.

На підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України відповідачем визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у зв`язку з чим винесено податкове повідомлення-рішення №0-1604 від 04.04.2023 по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 11737,05 грн /а.с.3/.

Не погодившись з цим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-1604 від 04.04.2023 .

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначено статтею 266 розділу ХІІ «Податок на майно» ПК України.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.6.1. пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 266.7.1. пункту 266.7 статті 266 ПК України встановлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку, зокрема за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2022 рік у сумі 11737,05 грн стосовно об`єкта нерухомості: нежитлової будівлі загальною площею 601,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу позивач вважає, що не є платником вказаного податку вказаний об`єкт є будівлею сільськогосподарського призначення, що використовується в якості ангару для зберігання навісного і причіпного сільськогосподарського обладнання. В той час, як таке обладнання використовується для самостійного оброблення земельної ділянки, яка належить позивачу, площею 7,15 га та виробництва сільськогосподарської продукції.

Довідкою Виконавчого комітету Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області від 21.09.2023 №120/02-26 підтверджено, що будівля теплої стоянки, яка належить позивачу та знаходиться на території Пашківського старостинського округу в АДРЕСА_1 використовується як ангар для зберігання навісного і причіпного сільськогосподарського обладнання - будівля має сільськогосподарське призначення.

Довідкою Виконавчого комітету Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області від 21.09.2023 №121/02-26 підтверджено, що позивач на території Пашківського старостинського округу має земельну ділянку (пай) площею 7,15 га, який знаходиться в оренді ФГ «Петро-Агро» засновником якого є ОСОБА_1 /а.с.8/.

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Застереження в підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України щодо цілей глави 1 розділу ХIV Податкового кодексу України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін «сільськогосподарський товаровиробник» має інше змістовне навантаження.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 0340/1905/18.

Поряд з цим на користь висновку, що нормою підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України передбачено податкова пільга, в тому числі і для фізичних осіб, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання. Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII, підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Тобто, законодавець уточнив з 01.01.2019, що сільськогосподарським товаровиробником є юридичні і фізичні особи.

Слід зауважити, що встановлена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд визнає, що нежитлова будівля, № 1 загальною площею 601,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 фактично є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника.

Відтак, нерухомість за цією адресою не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 24 квітня 2020 року у справі № 540/2206/19.

Враховуючи вищевикладений висновок суду про протиправне визначення позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Отже, у ході судового розгляду справи відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 1073,60 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1614 від 04.04.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 листопада 2023 року.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва