Справа № 320/39149/23
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

16 листопада 2023 року 320/39149/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кочанова П.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Чорноліське лісове господарство» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2023 року до Київського окружного адміністративного суду надійшов позов Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Чорноліське лісове господарство» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому останній просить суд:

- на час розгляду судом даної позовної заяви та до моменту винесення рішення по справі зупинити виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження №72580526 від 30 серпня 2023 року,

- визнати протиправною та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №72580526 від 30 серпня 2023 року винесену державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Потильчак Олександром Олександровичем.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судову справу 320/39149/23 передано 27.10.2023 року на розгляд судді Кочановій П.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2023 року клопотання Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Чорноліське лісове господарство» про вжиття заходів забезпечення позову, викладене у пункті першому прохальної частини позовної заяви повернуто без розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) з урахуванням приписів статті 287 КАС України. Витребувано від Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) належним чином засвідченої копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 72580526.

Відповідач повідомлений належним чином про відкриття провадження по справі, однак у встановлений строк не подав до суду відзив на поданий позов та матеріали виконавчого провадження ВП № 72580526.

Дослідивши матеріали справи та заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що процесуальні відносини, пов`язані з оскарженням рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, регулюються процесуальним законодавством різних судових юрисдикцій, зокрема Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 287), Цивільним процесуальним кодексом України (розділ VII), Господарським процесуальним кодексом України (розділ VI).

Стаття 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, згідно частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта.

Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №72580526, винесену державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Потильчак Олександром Олександровичем 30.08.2023 року при примусовому виконанні судового наказу № 912/1266/21 виданого Господарським судом Кіровоградської області 22.03.2022 року.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що державним виконавцем не було взято до уваги те, що Державне підприємство «Онуфріївське лісове господарство» припинило свою діяльність 18.05.2023 року номер запису: 053000022, підстава: рішення щодо реорганізації шляхом реорганізації. Правонаступником дійсно визначено Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України». При цьому, не враховано того, що це державні підприємства і порядок їх реорганізації та/або припинення відбуваються по особливій спеціальній процедурі, визначеній спеціальними Законами, наказами, Порядками. 26.10.2022 року зареєстровано ДП «Ліси України», номер запису у 1.

14.12.2022 року взято на облік філію «Чорноліське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ідентифікаційний код 45039298, 27413, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Водяне, пров. Шкільний, буд. 1), номер запису : 002097081.

05.01.2023 року згідно Наказу № 228 Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» визначено, що все майно, права та обов`язки ДП «Чорноліське лісове господарство» закріплюються за Філією «Чорноліське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Крім того, фактичним місцем виконання договірних зобов`язань має бути Кіровоградська область - де розташована філія та її потужності, а не місто Київ, оскільки на сьогоднішній день Позивач позбавлений права здійснювати самостійні дії у виконавчому провадженні № 72580526.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що позивач обґрунтовує свої вимоги саме щодо визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 72580526 від 30.08.2023 року.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства між собою - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, суб`єктний склад та характер спірних матеріальних правовідносин. Таким критерієм може бути також і пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У відповідності до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відтак, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ.

Згідно частини 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частини 1 статті 340 Господарського процесуального кодексу, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дає підстави для висновку про те, що спір щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення у господарській справі, винесеного господарським судом за правилами господарського судочинства, належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, і його потрібно розглядати в порядку господарського судочинства.

Аналогічним є правовий висновок, викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі №640/28341/21.

Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Чорноліське лісове господарство» як боржник у виконавчому провадженні № 72580526 з примусового виконання судового наказу, має право на звернення до Господарського суду Кіровоградської області у порядку господарського судочинства зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення у справах, ухвалених відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини поняття "суд, встановлений законом" передбачає розуміння суду, як юрисдикційного органу, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом. ЄСПЛ у рішеннях наголосив, що поняття "суд, встановлений законом", стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування "суду", але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді («Coeme та інші проти Бельгії» №3249296, рішення від 22 червня 2000 року; «Gurov проти Молдови» №3645502, рішення від 11 липня 2006 року; "Олександр Волков проти України" №21722/11, рішення від 9 січня 2013 року; «DMD Group A.S. проти Словаччини» №1933403, рішення від 5 жовтня 2010 року; «Сокуренко і Стригун проти України» №№29458/04 та 29465/04, рішення від 20 липня 2007 року).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, питання щодо повернення судового збору буде вирішено у разі надходження відповідного клопотання позивача.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 320/39149/23 за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Чорноліське лісове господарство» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Роз`яснити Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» в особі філії «Чорноліське лісове господарство», що даний спір не належить до судової юрисдикції.

Попередити позивача, що повторне звернення до суду з позовом між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали..

Суддя Кочанова П.В.