Справа № 200/4427/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року справа №200/4427/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі № 200/4427/22 (головуючий суддя І інстанції Зеленов А.С.), складеного у повному обсязі 16 січня 2023 року, за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати за період з квітня 2017 року по грудень 2019 рік;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати за період з квітня 2017 року по грудень 2019 рік.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в яких просив скасувати оскаржене судове рішення та задовольнити позовні вимоги посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав, що на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.08.2021 адміністративний позов позивача до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області було задоволено, а саме зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу заборгованість по страховим виплатам за період з квітня 2017 року по грудень 2019 року.

На виконання даного рішення відповідачем нараховані щомісячні страхові виплати за період з квітня 2017 року по грудень 2019 рік та здійснена виплата шляхом банківського переказу на особовий рахунок позивача у листопаді 2021 року.

Після чого, позивач звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо виплати компенсації за втрату частини доходів.

Однак, листом від 22.09.2022 року відповідач відмовив у виплаті компенсації, оскільки вважає, що рішення суду виконано своєчасно.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/4427/22, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась.

Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Сторони в судове засідання не викликались, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 встановлено стійку втрату професійної працездатності 85 відсотків, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 20 серпня 2008 року.

З листопада 2014 року по березень 2017 року ОСОБА_1 знаходився на обліку Краматорського міського відділення як внутрішньо переміщена особа та отримував щомісячні страхові виплати; у цей час заборгованість за період з червня по жовтень 2014 року виплачена у повному обсязі.

22 березня 2017 року ОСОБА_1 подана заява до Краматорського міського відділення про припинення страхових виплат з 01 квітня 2017 року у зв`язку зі зміною місця проживання як внутрішньо переміщеної особи.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Краматорську від 22 березня 2017 року припинено ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати з 01 квітня 2017 року на підставі заяви позивача.

З 01 січня 2020 року страхові виплати поновлено за заявою позивача.

Страхові виплати не здійснювались з квітня 2017 року по грудень 2019 року.

На звернення адвоката в квітні 2021 року відповідач повідомив, що з питань заборгованості позивачеві слід звернутись до Слов`янського міського відділення, яке є правонаступником Горлівського міського відділення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у справі №200/6011/21 позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 страхових виплат за період з квітня 2017 року по грудень 2019 року. Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по страховим виплатам за період з квітня 2017 року по грудень 2019 року включно.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 року по справі №200/6011/21, апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у справі №200/6011/21 залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у справі №200/6011/21 залишено без змін.

Позивачу були нараховані щомісячні страхові виплати за період з квітня 2017 року по грудень 2019 року включно на загальну суму 575398,55 грн. (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч триста дев`яносто вісім грн., 55 коп.), які було сплачено 18.11.2021 року, що також підтверджується платіжним дорученням від 18.11.2021 року №6494.

Позивач звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо виплати компенсації за втрату частини доходів.

Однак, листом від 22.09.2022 року відповідач відмовив у виплаті компенсації, оскільки вважає, що рішення суду виконано своєчасно.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов про відсутність у позивача права на отримання компенсаційних виплат.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції та зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року (далі Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року (далі Порядок № 159).

Згідно з нормами статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

У відповідності до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За приписами статті 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з п. 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо).

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 129, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 200/11292/19-а дійшов правового висновку про те, що системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії, страхових виплат) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи позивачу нарахований та виплачений дохід у вигляді страхової виплати за період з квітня 2017 року по грудень 2019 року у листопаді 2021 року, а тому колегія суддів дійшла висновку, що це є підставою для зобов`язання управління виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати щомісячних страхових виплат за вказаний період.

Твердження відповідача, з чим погодився суд першої інстанції, щодо необхідності відмови у задоволені позовних вимог з огляду на виплату суми на виконання рішення суду є неприйнятними, оскільки самим рішенням суду по справі № 200/6011/21 встановлені протиправні дії щодо невиплати позивачу страхових виплат, що доводить порушення права позивача з боку відповідача на своєчасне отримання страхових виплат.

Безпідставним є висновок суду першої інстанції про той факт, що в межах даної справи відсутні докази, які б доводили, що пенсія позивачу виплачена відповідачем із порушенням строків, оскільки, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, виплата коштів позивачу здійснена відповідачем за період з квітня 2017 року по грудень 2019 року та зумовлена порушенням строків сплати відповідачем страхових виплат, що носило триваючий характер. Тобто, належні позивачу з 2017 року кошти виплачені останньому у листопаді 2021 року. Компенсація, передбачена зазначеним Законом, виплачується у разі порушення строків виплати доходу, а не порушення строків виконання рішення суду, як помилково зазначив суд першої інстанції. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові КАС ВС від 08.06.2022 року у справі №200/5213/20-а.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Частиною 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до викладеного, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та прийняття постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі № 200/4427/22 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати щомісячних страхових виплат за період з квітня 2017 року по грудень 2019 року включно.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв