Справа № 697/1472/22
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 697/1472/22 Суддя (судді) першої інстанції: Скирда Б.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. 10.08.2022 відносно нього головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Бєліковою Я.І. винесено постанову серії АА № 00000550 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Позивач наголосив на тому, що у позивача виникають сумніви щодо коректної роботи приладу для автоматичного зважування транспортних засобів у русі, яке використовується на автодорозі, оскільки показники вагових параметрів відрізняються один від одного/є некоректними. При ознайомленні з відеозаписом, на якому транспортний засіб зафіксовано в момент вчинення правопорушення, на сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі, позивачем було виявлено, що час правопорушення на записі та в постанові відрізняється. В постанові значиться, що правопорушення відбулося о 18 год. 26 хв., натомість на сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі, а саме на фото та відео автомобіля в момент вчинення правопорушення час значиться - 17 год. 26 хв. Окремою самостійною підставою незаконності постанови є те, що у ОСОБА_1 наявні сумніви щодо коректної роботи приладу для автоматичного зважування транспортних засобів у русі, яке використовується на автомобільній дорозі М-03 км 22+700, Київська область, оскільки в постанові зазначено, що ОСОБА_1 було допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 8% (1,455 тонн), при дозволеній фактичній масі 18 тонн, тобто загальна маса автомобіля при такому розрахунку має складати 18 тонн + 1,455 тонн = 19 455 тонн. Проте, дані показники не співпадають із зафіксованими параметрами транспортного засобу в автоматичному режимі, здійснені вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 59, WAGA-WIM35, зав. №8, що становлять - 21617 кг, тобто 21,617 тонн. Окрім того, невірним є сам відсотковий показник, яким розраховано перевищення ваги зафіксовані в автоматичному режимі від фактично дозволеної маси 18 тонн, вони є завищеними, адже 8% від 18 тонн = 1 440 тонн, при цьому в постанові значиться показник 1 455 тонн. Тобто, показники в постанові не співпадають з показниками зафіксованими при автоматичній фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2023 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.11.2023.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11.06.2022 о 18 год. 26 хв., за адресою М-03, км 22+700, Київська область зафіксовано транспортний засіб IVECO 190.36РТ, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8% (1,455 тонн) при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тонн.

За результатами фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Бєліковою Яніною Іванівною винесено постанову серії АА № 00000550 від 10.08.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. (а.с. 5)

Зазначену постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі за допуск автомобіля із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у зв`язку з чим, відсутні підстави для скасування спірної постанови про накладення адміністративного стягнення. Позивач не обґрунтовує свої вимоги відсутністю події адміністративного правопорушення, натомість вказує на наявність сумнівів щодо коректної роботи приладу для автоматичного зважування транспортних засобів у русі, проте сумніви позивача щодо точності вимірювання є лише його припущеннями, які не можуть слугувати доказом у справі. Оскаржувана постанова містить посилання на технічний засіб, номер свідоцтва про його повірку та строк його дії, що призводить до можливості його точної ідентифікації, а також вимірювальна техніка за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ, враховує гранично допустимі похибки при зважуванні.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог не наведено обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву щодо несправності технічного засобу, яким проводилось вимірювання навантаження в автоматичному режимі, з огляду на дійсність сертифікатів відповідності. Крім того, відповідно до матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, яке зафіксовано в автоматичному режимі. Тож, за висновками суду першої інстанції, посилання позивача на технічні/процедурні порушення при проведенні взважування та оформлення результатів, не знайшли свого підтвердження та не впливають на законність оскаржуваної постанови.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, оскаржувана постанова не містить всю інформації про результати зважування, а також у позивача виникають сумніви щодо коректної роботи приладу для автоматичного зважування транспортних засобів у русі, яке використовується на автодорозі. Оскаржувана постанова не відповідає формі, а сертифікати відповідності та результати повірки, не вказують на дотримання процедури взважування та оформлення її результатів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У силу норм п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно приписів п. 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Так, ч. 2 ст. 132-1 КпАП України, передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до норм ч. 7 ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У контексті п. 22.5 ПДР, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Як вже зазначалось вище, пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, як правильно визначив суд першої інстанції, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивач не обґрунтовує свої вимоги відсутністю події адміністративного правопорушення, натомість, вказує на наявність сумнівів щодо коректної роботи приладу для автоматичного зважування транспортних засобів у русі, яке використовується на автомобільній дорозі М-03, км 22+700, Київська область, оскільки в постанові зазначено, що ним було допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 8% (1,455 тонн), при дозволеній фактичній масі 18 тонн, тобто, загальна маса автомобіля при такому розрахунку має складати 18 тонн + 1,455 тонн = 19 455 тонн. Проте, за його доводами, дані показники не співпадають із зафіксованими параметрами транспортного засобу в автоматичному режимі, здійснені вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 59, WAGA-WIM35, зав. №8, що становлять - 21617 кг, тобто 21,617 тонн.

Слід зазначити, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно з п. 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

За змістом п. 12 Порядку № 1174, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктом 14 Порядку № 1174, передбачено, що інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Нормами п. 15 Порядку № 1174, визначено, що метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

У контексті наведеного, колегія суддів вважає слушнимзазначення судом першої інстанції про те, що сумніви позивача щодо точності вимірювання є лише його припущеннями, на противагу чому,

при фіксації факту правопорушення габаритно-ваговий контроль проводився у пункті автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, який розміщений на автомобільній дорозі М-03, км 22+700, Київська область. При цьому, посадовими особами Укртрансбезпеки використовувалось вимірювальне обладнання автоматичного пункту - прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі WAGA-WIM35, зав. № 8 (серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - № UA.TR.113-0619/05F-21 до 28.12.2022).

Так, в розділі оскаржуваної постанови «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення», наявне посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу IVECO 190.36РТ, д.н.з. НОМЕР_1 , в момент вчинення правопорушення.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем надано копії фотознімків та інформаційної картки ГВК, сформованої 11.06.2022 о 18 год. 26 хв. автоматичним пунктом габаритно-вагового контролю за адресою: М-03, км 22+700, Київська область, якими зафіксовано транспортний засіб IVECO 190.36РТ, д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням фактичної загальної маси транспортного засобу.

Вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA - WIM35, зав. № 8 (у складі Автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA», відповідність якого вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки підтверджена сертифікатом відповідності Національного наукового центру «Інститут метрології» № UA.TR.113-0619-21, строком дії до 12 квітня 2031 року (а.с. 62).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про те, що ідентифікація транспортного засобу та вимірювання ваги було здійснено в автоматичному режимі за допомогою сертифікованого приладу фіксації та зважування, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ № 94 від 13 січня 2016 року.

Будь-які обґрунтовані сумніви у результатах цього вимірювання, у даному випадку, відсутні.

Крім цього, у поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідачем наведено формулу розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими ТЗ, зміст якої і відповідає на питання, поставлені в позові щодо методології розрахунку ваги/перевищення (% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де: - Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); - Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до п. 22.5 ПДР. Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R134-1:2010 помножена на Хфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр). Розрахунок % перевищення = ((21617 кг - 18000) - 10%*21617 кг)/18000)*100% = 8%. Згідно формули, зроблено розрахунки та встановлено перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення: загальної маси транспортного засобу на 8% (1.455 тонн), при дозволеній максимальній вазі 18 тонн, що свідчить про вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП).

На переконання колегії суддів, оскаржувана постанова містить посилання на технічний засіб, номер свідоцтва про його повірку та строк його дії, що призводить до можливості його точної ідентифікації, а також вимірювальна техніка за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ, враховує гранично допустимі похибки при зважуванні.

Тож, позивачем в обґрунтування позовних вимог не наведено обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву щодо несправності технічного засобу, яким проводилось вимірювання навантаження в автоматичному режимі, з огляду на дійсність сертифікатів відповідності.

Відтак, колегія суддів встановила, що спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме, за перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме навантаження на строєні осі транспортного засобу. Подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: фотокартками із зображенням транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; та/або відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо протиправності оскаржуваної постанови з мотивів неточності даних, на підставі яких зроблено висновок про перевищення встановлених нормативів навантаження осі, а також з мотивів відсутності сертифікатів повірки на вагах, адже відповідно до пункту 13 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Згідно з оскаржуваною постановою, технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення пройшов метрологічну атестацію.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог та доводів апеляційної скарги, не наведено обставин, які дійсно б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву щодо несправності технічного засобу, яким проводилось вимірювання навантаження в автоматичному режимі, з огляду на дійсність свідоцтва про повірку технічного засобу.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта щодо відсутності необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення, оскільки з копії оскаржуваної постанови слідує, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.

При цьому, пункт 3 Інструкції, не містить посилання на форму постанови відповідно до додатку 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.

Додатково, позивач під час апеляційного розгляду справи вказує лише на недоліки оскаржуваної постанови, які стосуються технічної сторони (оформлення самої постанови), проте не наводить підтверджень протиправності висновків по суті порушення.

Доводи про порушення відповідачем процедури проведення перевірки, оформлення її результатів, та розгляду справи, не підтвердились під час розгляду апеляційної скарги та фактично, є припущенням.

Колегія суддів вважає, що за наслідком розгляду апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2023 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 15.11.2023.