Справа № 160/29312/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 листопада 2023 року Справа 160/29312/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі заяви представника позивача про виклик свідків та про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.10.2023 року № 51646-39079/11-01/8-0400/23 щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Дніпропетровському філіалі акціонерного банку «INKO» з 12.12.1991 року по 10.09.1997 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКІ1: НОМЕР_1 ) від 08.09.2023 року про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 12.12.1991 року по 10.09.1997 року та здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКП: НОМЕР_1 ) з урахуванням стажу роботи, згідно трудової книжки від 07.12.1985р. НОМЕР_2 за період з 12.12.1991рік по 10.09.1997 рік.

Ухвалою суду від 09.11.2023 р. було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У задоволенні клопотання позивача про виклик свідків в адміністративній справі відмовлено.

13.11.2023 року від представника позивача до суду надійшла заява про виклик свідків та про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження в означеній адміністративній справі, в обґрунтування якої зазначено, що вказані свідки ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , можуть підтвердити, що позивачка дійсно працювала в період з 12.12.1991 р. по 10.09.1997 р. в Дніпропетровському філіалі акціонерного банку «INKO».

Відповідно до ст. 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи.

Таким чином, враховуючи, що для підтвердження факту роботи позивача в Дніпропетровському філіалі акціонерного банку «INKO» у спірний період, необхідно викликати свідків, то справу необхідно розглядати в порядку загального позовного провадження.

З посиланням на практику Європейського суду з прав людини та рішення ВС № 369/1923/15-ц від 04 липня 2018 року просить суд задовольнити заяву позивача про розгляд справи № 160/29312/23 у порядку загального позовного провадження, для правильного врегулювання спору, та постановити ухвалу про розгляд справи № 160/29312/23 за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; викликати та допитати у якості свідків:1. ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; 2. ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд, вивчивши доводи представника позивача, зазначені ним в поданій заяві, проаналізувавши норми КАС України, дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що в силу приписів ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 72 КАС України).

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КАС України, як свідок в адміністративній справі може бути викликана судом кожна особа, якій можуть бути відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КАС України, свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КАС України, показаннями свідка, є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 92 КАС України, в ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до вимог ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З огляду на те, що матеріали справи містять весь обсяг необхідних доказів, які підтверджують обставини, що належить з`ясувати у справі, а також з урахуванням вимог ухвали суду від 09.11.2023 року на відповідача покладено обов`язок надати суду відзив на позов та всі необхідні докази, в обґрунтування тверджень, зазначених у відзиві на позов, зважаючи також на той факт, що підставою для відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 12.12.1991 р. по 10.09.1997 р., в тексті оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.10.2023 р. №51646-39079/Ш-01/8-0400/23, стало підставою те, що запис про звільнення в трудовій книжці внесено з порушенням вимог Інструкції №58, а саме: неможливо ідентифікувати назву підприємства на печатці, що засвідчує запис про звільнення, тому означені позивачем свідки, та їх пояснення не підтвердять факту щодо ідентифікування назви підприємства саме на печатці в трудовій книжці позивача, на підставі означеного, суд вважає за необхідне відмовити в частині задоволення заяви позивача про виклик свідка.

Щодо заяви позивача про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження в означеній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Предметом спору у вказаній справі є визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.10.2023 року № 51646-39079/11-01/8-0400/23 щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Дніпропетровському філіалі акціонерного банку «INKO» з 12.12.1991 року по 10.09.1997 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКІ1: НОМЕР_1 ) від 08.09.2023 року про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 12.12.1991 року по 10.09.1997 року та здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКП: НОМЕР_1 ) з урахуванням стажу роботи, згідно трудової книжки від 07.12.1985 НОМЕР_2 за період з 12.12.1991 по 10.09.1997 рік.

Приписами ст. 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Також відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Аналіз вищевикладених норм показує, що КАС України визначає право адміністративного суду на призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін за їх клопотанням або загального позовного провадження, з урахуванням встановлених КАС України обмежень.

Суд зазначає, що принцип змагальності сторін під час розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, учасники справи реалізують, обґрунтовуючи свої доводи чи заперечення, можуть подати до суду заяви по суті справи у спрощеному позовному провадженні.

Тому, з огляду на предмет спору між сторонами, характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників у цій адміністративній справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи у загальному позовному провадженні, а відтак суд відмовляє у задоволенні заяви про перехід зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи та чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес, суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі є незначної складності та не вимагає розгляду справи за правилами як загального позовного провадження, так і спрощеного позовного провадження з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Щодо посилань представника позивача на п.4 ч.3 ст.257 КАС України, яким визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує, зокрема, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо, суд зазначає, що у задоволенні клопотання позивача про виклик свідків в означеній адміністративній справі відмовленою, відтак підстави, які б перешкоджали розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відсутні.

На підставі означеного, суд вважає заяву представника позивача про виклик свідків та про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 65, 72, 91, 92, 248, 256, 260, 262 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про виклик свідків та про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька