Справа № 520/27606/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 р.Справа № 520/27606/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, по справі № 520/27606/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ТЕКО ЛТД"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП ТЕКО ЛТД" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення № 1 від 12.07.2021;

- скасувати податкове повідомлення - рішення № 1 від 12.07.2021;

- скасувати рішення № 8 від 14.07.2021;

- стягнути з Державного бюджету в особі відповідача на користь "НВП ТЕКО ЛТД" сплачені витрати у розмірі 25000,00 грн. на професійну правову допомогу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 по справі №520/27606/21 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ТЕКО ЛТД" (вул. Залютинська, буд. 10,м.Харків,61177) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 12.07.2021 року № 1, яким товариству з обмеженою відповідальністю «НВП ТЕКО ЛТД» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14060100) на суму 312800 (триста дванадцять тисяч вісімсот) гривень, з яких податковим зобов`язанням збільшено суму грошового зобов`язання на суму 250240 (двісті п`ятдесят тисяч двісті сорок) гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 62560 (шістдесят дві тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 12.07.2021 року № 1, яким товариству з обмеженою відповідальністю «НВП ТЕКО ЛТД» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства (код платежу 11021000) на суму 14397837 (чотирнадцять мільйонів триста дев`яносто сім тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 50 коп., з яких за податковим зобов`язанням збільшено суму на 11309545 (одинадцять мільйонів триста дев`ять тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями на 3088292 (три мільйона вісімдесят вісім тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 50 коп.

Скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 14.07.2021 року № 8 про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, яким до товариства з обмеженою відповідальністю «НВП ТЕКО ЛТД» застосовано штрафні санкції у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НВП ТЕКО ЛТД» (вул. Залютинська, буд. 10, м. Харків,61177, ) сплачену суму судового збору у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ).

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НВП ТЕКО ЛТД» (вул. Залютинська, буд. 10, м. Харків,61177, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків,61057, ).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 по справі №520/27606/21 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС від 16.03.2021 № 1740-п проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки, за результатом чого складено акт від 02.06.2021 № 9486/20-40-07-01-08/34016558.

Так, відповідно до вказаного акту перевірки від 02.06.2021 № 9486/20-40-07-01-08/34016558 контролюючим органом встановлено порушення, зокрема:

- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України ПСБО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», ПСБО 16 «Витрати» ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» занизило податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за перевіряємий період всього на загальну суму 11 309 545 грн., у тому числі за 1 квартал 2019 року у сумі 2535630 грн., за 2 квартал 2019 року у сумі 2157679 грн., за 3 квартал 2019 року у сумі 571171 грн., за 4 квартал 2019 року у сумі 912106 грн., за 1 квартал 2020 року у сумі 344246 грн., за 2 квартал 2020 року у сумі 2065368грн., за 3 квартал 2020 року у сумі 1192964 грн., за 4 квартал 2020 року у сумі 2218875 грн.;

- п. 198.1, п. 198.3 , 198.6 ст. 198, а. 201.1, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 250240грн., в тому числі за березень 2019 року в сумі 250240 грн.

ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» скеровано до ГУ ДПС у Харківській області заперечення на акт документальної планової перевірки від 02.06.2021 № 9486/20-40-07-01-08/34016558 (вх. № 59723/6 від 01.07.2021).

Листом від 07.07.2021 № 26679/6/20-40-07-01-16 ГУ ДПС у Харківській області повідомлено ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» про результати розгляду заперечення підприємства на акт перевірки та зазначено про те, що висновки, викладені в акті перевірки від 02.06.2021 № 9486/20-40-07-01-08/34016558 є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі вказаних висновків акту перевірки, контролюючим органом прийнято, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 12.07.2021 № 1, від 12.07.2021 № 1 та рішення від 14.07.2021 № 8 про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок.

Рішенням ДПС України від 05.10.2021 № 22563/6/99-00-06-01-01-06 податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 12.07.2021 №№ 1, № 1 залишено без змін.

Позивач, не погоджуючи з прийнятими ГУ ДПС у Харківській області рішеннями, звернуся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 12.07.2021 № 1, від 12.07.2021 № 1 та рішення від 14.07.2021 № 8 про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом оскарження у справі є податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 12.07.2021 року № 1, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «НВП ТЕКО ЛТД» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (на суму 312 800 гривень, податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 12.07.2021 року № 1, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «НВП ТЕКО ЛТД» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства на суму 14 397 837, 50 грн. та рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 14.07.2021 року №8 про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, яким до товариства з обмеженою відповідальністю «НВП ТЕКО ЛТД» застосовано штрафні санкції у розмірі 255 гривень.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані положеннями Податкового кодексу України.

Згідно пп. 4.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Тобто, податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність доказів сплати вартості товарів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

З матеріалів справи встановлено, що 27.03.2019 р. між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» (покупець) та ТОВ «НІКА ТРАСТ» (постачальник) укладено договір №08/01-19.

Згідно до п. 1.1 вказаного договору постачальник здійснює поставку будівельних матеріалів.

Згідно п. 2.2. договору, на підставі договору постачальник передає покупцеві рахунок фактуру на оплату продукції, що поставляється покупцю.

Оплата продукції, що поставляється, проводиться перерахуванням на розрахунковий рахунок постачальника протягом 20 (двадцяти) банківських днів від дати оформлення рахунку на оплату (п. 2.3 договору).

Пунктом 2.4 вказаного договору зазначено, що датою платежу вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

За умовами п. 3.3 договору, передбачено переведення боргу третій стороні.

Відповідно до п. 4.3. договору, продукція вважається зданою постачальником і прийнята покупцем: за кількістю відповідно до кількості, зазначеній в накладній; за якістю зовнішнім оглядом на наявність пошкоджень продукції або її упаковки.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано: товарно-транспортну накладну ВН-00090 від 27.03.2019 р., товарно-транспортну накладну ВН-00091 від 28.03.2019 р., товарно-транспортну накладну ВН-00092 від 28.03.2019 р., товарно-транспортну накладну ВН-00093 від 29.03.2019 р.; видаткову накладну №ВН-00092 від 28.03.2019 р., видаткову накладну №ВН-00092 від 28.03.2019 р., видаткову накладну №ВН-00091 від 28.03.2019 р., видаткову накладну №ВН-00090 від 27.03.2019 р., видаткову накладну №ВН-00093 від 29.03.2019 р.; рахунок на оплату №СФ-00093 від 29.03.2019 р., рахунок на оплату №СФ-00092 від 28.03.2019 р., рахунок на оплату №СФ-00091 від 28.03.2019 р., рахунок на оплату №СФ-00090 від 27.03.2019 р..

Оплата за товар відбувалась за умовами переведення боргу, що узгоджується з п. 3.3 договору від 27.03.2019 № 08/01-19.

29.03.2019 укладено тристоронній договір про переведення боргу № 09/01-19 між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД», ТОВ «НІКА ТРАСТ» та ТОВ «АЛЬПРОМ ТРЕЙДІНГ» на суму 617299, 68 грн., на підтвердження оплати якого позивачем залучено платіжні доручення № 1670 від 04.04.2019 на суму 400 000,00 грн., № 1698 від 05.04.2019 на суму 90 000,00 грн. та № 1729 від 08.04.2019 на суму 127 299,68 грн. Заборгованість за договором про переведення боргу від 29.03.2019 № 09/01-19 між сторонами відсутня, що не заперечується відповідачем.

30.07.2019 укладено тристоронній договір про переведення № 21/01-19 між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД», ТОВ «НІКА ТРАСТ» та ТОВ «СМП ПРОФІТна суму 195932,88 грн. Оплата за вказаним правочином відбулась згідно платіжних доручень № 3955 від 30.07.2019 на суму 195932,88 грн., заборгованість між сторонами відсутня.

01.08.2019 укладено тристоронній договір про переведення боргу № 22/01-19 між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД», ТОВ «НІКА ТРАСТ» та ТОВ «АЛЬПРОМ ТРЕЙДІНГ» на суму 303223, 44 грн., оплата за яким підтверджується платіжними дорученнями № 3956 на суму 100 000,00 гн., № 3995 на суму 203223,44 грн. Заборгованість між сторонами відсутня, що не заперечується відповідачем.

05.08.2019 укладено тристоронній договір про переведення № 25/01-19 між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД», ТОВ «НІКА ТРАСТ» та ТОВ «СМП ПРОФІТ» на суму 384 980,52 грн., виконання якого підтверджується платіжними дорученнями № 4019 на суму 200 000,00 грн. та № 4024 на суму 184 980,52 грн. (т.2 зворотній бік а.с. 200,201). Заборгованість між сторонами відсутня.

Контролюючим органом в акті перевірки підтверджено, що кредиторська/дебеторська заборгованість ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» перед ТОВ «НІКА ТРАСТ» станом на 31.12.2019 року складає 0 грн.

В подальшому будівельні матеріали, що були поставлені від ТОВ «НІКА ТРАСТ» були використані підприємством протягом 2019 року у модернізації будівлі «літ.Г-2», що розташована за адресою: Харків, вул. Залютинська, 10, площею 2598 кв.м.

На підтвердження вказаного, позивачем надано акти приймання здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів типової форми ОЗ-2 від 13.12.2019, 31.10.2019, 31.08.2019, 31.07.2019, 27.06.2019, 30.04.2019, а факт належності вказаної будівлі до майна позивача підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи вищезазначене, позивачем підтверджено використання отриманих будівельних матеріалів від ТОВ «НІКА ТРАСТ» за договором №08/01-19 від 27.03.2019 р. у власній господарській діяльності для модернізації власного нерухомого майна, а саме будівлі «літ.Г-2», що розташована за адресою: Харків, вул. Залютинська, 10, площею 2598 кв.м.

Колегія суддів зазначає, що в акті перевірки та апеляційній скарзі контролюючий орган посилається на безтоварність та нереальність вказаних господарських операцій позивача з його контрагентом.

В обґрунтування вказаного зазначає, що у товарно транспортних накладних відсутня інформація про осіб, які завантажували з пункту навантаження, не вказано кількість місць перевезеного будівельного матеріалу.

Колегія суддів зазначає, що згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Пунктом 11.3 та 11.4 Правил встановлено, що товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

Оформлення товарно - транспортної накладної є обов`язковим для учасників транспортного процесу (власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників).

Отже, ТТН оформляється в підтвердження виконання договору про надання послуг з перевезення вантажу, укладеним між двома суб`єктами підприємницької діяльності.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач виступав як покупець, між тим постачальником, що здійснював поставку та оформлював ТТН був ТОВ «НІКА ТРАСТ».

Крім того, колегія суддів зазначає, що у випадку, коли предметом господарської операції є придбання товару, а не транспортні послуги, неналежне оформлення товарно-транспортних накладних не впливає на оприбуткування платником податків придбаного товару і право на формування податкового кредиту у зв`язку з придбанням товару.

Правовий висновок, аналогічний цьому, вже висловлювався у постановах Верховного Суду України від 24 січня 2019 року у справі №816/681/16, від 06 липня 2021 року у справі №816/149/16.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні витрат та податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11.05.2023 у справах №280/5471/19.

Щодо висновку контролюючого органу в акті перевірки, що відповідно до звітів форми 1-ДФ у штаті ТОВ «НІКА ТРАСТ» лічиться лише 1 особа директор Щербак Я.М., у той час як в ТТН по спірним правовідносинам зафіксовано факт роботи на підприємстві 4 водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , колегія суддів погоджується с судом першої інстанції, що ТТН не є тим первинним документом, який підтверджує чи спростовує обставини перебування водія саме у штаті ТОВ «НІКА ТРАСТ», а вказаний документ лише фіксує обставини того, хто виконав перевезення вантажу, а також те, що у штаті ТОВ «НІКА ТРАСТ» відсутні водії за даними звітності форми 1 ДФ не може в повній мірі підтверджувати неможливість залучення підприємством такого персоналу за договорами аутсорсингу чи аутстаффінгу, а відтак звіти з ЄСВ формуються та подаються тими суб`єктами, які надають трудові ресурси, а не контрагентом позивача. Тобто, у разі не подання таких звітів контрагентом позивача, відповідальність покладається на такого суб`єкта підприємницької діяльності, а не на позивача.

Крім того, інформація податкових органів щодо перевірок контрагента позивача по ланцюгу постачання також не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Зі змісту акту перевірки випливає, що висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів зроблено контролюючим органом на підставі аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів ТОВ «НІКА ТРАСТ» та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація носить виключно інформативний характер. Така інформація сама собою не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень, на які посилається відповідач.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 року в справі №160/3364/19.

Колегія суддів зазначає, що працівники могли бути залучені контрагентом позивача для виконання робіт на об`єктах позивача за договорами цивільно-правового характеру.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено. А недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість виконати роботи або надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих робіт/послуг, у тому числі й по ПДВ. Адже судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально поставляти на їх адресу товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Тобто, лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями.

Аналогічна правова позиція вказана у постановах Верховного Суду від 05.10.2020 року у справі №640/12691/19, від 06.10.2022 року у справі №160/8965/19.

Доказів узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків відповідачем не надано.

Щодо висновку контролюючого органу в акті перевірки про те, що отримані ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» проводило документальне оформлення операцій з придбання товару (послуг) лише на папері, грошові кошти, перерахування яких не пов`язано з постачанням ТМЦ (виконанням робіт) та за відсутністю даних у ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» щодо їх повернення у майбутньому, кваліфікуються як актив, який слід врахувати у складі інших доходів у періоді їх отримання (2019 року), що не знайшло відображення у фінансовій звітності у ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та не враховано при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства у зв`язку з чим контролюючим органом встановлено про заниження позивачем показника по рядку 2120 Фінансового звіту «Інші операційні доходи» та об`єкту оподаткування податком на прибуток всього на загальну суму 1 251 197 грн., що є порушенням п.5, п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» та п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Операції з придбання товару ТОВ «НІКА ТРАСТ» підтвердженні первинними документами, які були надані контролюючому органу, а також містяться в матеріалах справи, а тому висновки контролюючого органу про оформлення позивачем операцій з придбання товару (послуг) лише на папері є безпідставними.

Щодо висновків контролюючого органу про заниження податку на прибуток ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» у 2019-2020 роках, то в акті перевірки зазначено, що до складу собівартості реалізованої готової продукції та товарів (ДТ 901, ДТ 902, ДТ 903) за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» включено вартість реалізованої продукції, товарів, робіт, що обліковуються по КТ рахунків 26 «Готова продукція».

Контролюючий орган посилається на те, що ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» є виробником обладнання для зв`язку, а саме: шаф кліматичних, розподільчих, електричних, виробничих кондиціонерів, у тому числі з системою фрикулінгу. Та зазначає, що протягом періоду, який перевірявся, підприємством віднесено до складу собівартості виробництва витрати на послуги від наступних контрагентів: ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 , які надавали послуги виробничого характеру, а саме збирання та фарбування шаф та електронних компонентів.

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що у зв`язку з відсутності належних, підтверджуючих документів щодо надання послуг виробничого характеру, відсутності розумної економічної причини в ході перевірки відповідачем було встановлено, що правочини реально не відбувалися і акти надання послуг оформлені ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 виключно на папері, для надання отримання податкової вигоди ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД».

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення такої господарської діяльності.

З огляду на пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, господарська операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків, якщо вона здійснена за наявності розумних економічних причин (ділової мети) і пов`язана з господарською діяльністю платника податків.

Абзацом 1 пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV).

В свою чергу, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку (частина 3 статті 9 цього Закону).

При цьому, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим, відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_5 укладено договір підряду від 01.01.2016 № 01/01-15, предметом якого є надання послуг фарбування металевих конструкцій із матеріалів замовника.

Згідно до п.2.1 Вказаного Договору підрядник зобов`язується забезпечити фарбування виробів із матеріалів замовника на орендованих площах підрядника, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_5 укладено додаткову угоду №1 до Договору №01/01-15 від 01.01.2016 р. згідно якого сторони дійшли згоди вважати пункт 9.2 Договору №01/01-15 від 01.01.2016р. у наступній редакції: «У випадку, якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення терміну дії Договору, жодна з сторін не заявить про свій намір розірвати його, даний Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік».

Також, між позивачем та ФОП ОСОБА_5 укладено договір оренди приміщення № 020119/03/01-19 від 02.01.2019, згідно до якого є орендований об`єкт приміщення площі 308 кв.м. в будівлі «літ.К-2» за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5.1 Договору передача в оренду відбувається згідно актом приймання-передач.

Актом приймання передачі до договору № 020119/03/01-19 від 02.01.2019 підтверджується прийняття ФОП ОСОБА_5 в оренду вказаного приміщення.

Також, на підтвердження виконання умов Договору №01/01-15 від 01.01.2016 р. позивачем залучено до матеріалів справи додатки до договору від 01.01.2016 № 01/01-15, в яких зафіксовано попередні узгодження замовлень, звіти про використання давальницької сировини, акти виконаних робіт, акти прийому - передачі у переробку, платіжні доручення.

Згідно до детальної інформації про фізичну особу підприємця, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_14 за КВЕД 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали, що узгоджується з характером послуг, які були надані ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД».

Між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_8 укладено договір на виготовлення продукції з давальницької сировини від 01.08.2018 № 1/08-28/02-01.

Пунктом 1.1 вказаного Договору згідно додатків та на умовах визначених Договором, замовник (ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД») доручає виконавцеві (ФОП ОСОБА_8 ), а виконавець приймає на себе зобов`язання виготовлення продукції (зібрати) з наданої замовником давальницької сировини (матеріалів) та передати замовникові готову продукцію.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано додатки до договору від 01.08.2018 № 1/08-28/02-01, в яких зафіксовано попередні узгодження замовлень, звіти про використання давальницької сировини, акти виконаних робіт, акти прийому передачі сировини у переробку, платіжні доручення.

08.05.2020 між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_8 укладено договір на виготовлення електронних компонентів з давальницької сировини від 08.05.2020 № 1/2020/21/01-19, відповідно до п.1.1 виконавець (ФОП ОСОБА_8 ) приймає на себе зобов`язання виготовлення електронних компонентів.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до матеріалів справи додатки до договору від 08.05.2020 № 1/2020/21/01-19, в яких зафіксовано попередні узгодження замовлень.

Також між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_8 укладені договори оренди приміщення:

- № 0201/05/01-19 від 02.01.2019, предметом якого є оренда площі 340 кв.м. в приміщенні «літ. К-2» за адресою: АДРЕСА_2 , виконання якого підтверджується актом приймання приміщення від 02.01.2019, актом повернення приміщення від 11.09.2020;

- № 2/2020/25/01-19 від 25.06.2020, предметом якого є оренда площі 226,05 кв.м. в приміщенні «літ. Г-2» за адресою: АДРЕСА_2 , виконання якого підтверджується актом приймання приміщення від 25.06.2020 .

Крім того, згідно до договору оренди обладнання № 3/2020/26/01-19 від 25.06.2020,орендодавець(ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД») надає, а орендар (ФОП ОСОБА_8 ) приймає у строкове користування майно згідно до Додатку №1.

Додатком №1 до № 3/2020/26/01-19 від 25.06.2020 встановлений перелік обладнання, що передається в оренду.

Відповідно до детальної інформації про фізичну особу підприємця, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_8 за КВЕД 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування. Інші види діяльності за КВЕД 28.25 Виробництво промислового та вентиляційного устаткування; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, що узгоджується з характером послуг, які були надані ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД».

Між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_9 договір про виготовлення продукції з давальницької сировини від 25.10.2016 № 25/10/2016.

Пунктом 1.1 вказаного Договору згідно додатків та на умовах визначених Договором, замовник (ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД») доручає виконавцеві (ФОП ОСОБА_9 ), а виконавець приймає на себе зобов`язання виготовлення продукції (зібрати) з наданої замовником давальницької сировини (матеріалів) та передати замовникові готову продукцію.

На підтвердження виконання умов Договору від 25.10.2016 № 25/10/2016 позивачем залучено до матеріалів справи Додаткові угоди № 1 до договору від 25.10.2016 № 25/10/2016 в яких вказано перелік металевих конструкцій, які збирає підрядник; акти прийому передач (у переробку); акти виконаних робіт; звіти про використання давальницької сировини; платіжні доручення.

Також, між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_9 укладено договір оренди приміщення № 25102016 від 25.10.2016, предметом якого є оренди приміщення площею 3401,00 м.кв в приміщенні «Літ. К-2» за адресою: АДРЕСА_2 .

На підтвердження прийняття в оренду приміщення надано акти прийому передачі та додатковими угодами.

Відповідно до наявної в матеріалах справи детальної інформації про ФОП ОСОБА_9 зазначено основний вид діяльності по КВЕД 25.62 Механічне оброблення металевих виробів, що узгоджується з характером послуг, які були надані ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД».

Між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_13 укладено договір про виготовлення продукції з давальницької сировини від 02.01.2019 № 07/01-19.

Пунктом 1.1 вказаного Договору згідно додатків та на умовах визначених Договором, замовник (ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД») доручає виконавцеві (ФОП ОСОБА_13 ), а виконавець приймає на себе зобов`язання виготовлення продукції (зібрати) з наданої замовником давальницької сировини (матеріалів) та передати замовникові готову продукцію.

На підтвердження виконання умов вказаного правочину позивачем залучено акти виконання робіт по звірці кондиціонерів, акти прийому передачу у переробку, звіти про використання давальницької сировини, перелік матеріалів для виконання замовлень, акти виконаних робіт, платіжні доручення.

02.01.2019 між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_13 укладенодоговір оренди приміщення № 1/04/01-19 від, предметом оренди якого є площа 164,00 кв.м. в приміщенні «літ. Г-2» за адресою АДРЕСА_2 .

На підтвердження прийняття в оренду приміщення надано акт прийому передачі від 02.01.2019.

Відповідно до детальної інформації про фізичну особу підприємця, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_13 за КВЕД 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; Інші види діяльності за КВЕД 28.25 Виробництво промислового та вентиляційного устаткування; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, що узгоджується з характером послуг, які були надані ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД».

Між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_10 укладено договір про виготовлення продукції з давальницької сировини від 30.11.2016 № 30/11/2016.

Пунктом 1.1 вказаного Договору згідно додатків та на умовах визначених Договором, замовник (ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД») доручає виконавцеві (ФОП ОСОБА_10 ), а виконавець приймає на себе зобов`язання виготовлення продукції (зібрати) з наданої замовником давальницької сировини (матеріалів) та передати замовникові готову продукцію.

На підтвердження виконання умов Договору від 30.11.2016 № 30/11/2016 позивачем залучено до матеріалів справи Додаткові угоди № 1 до договору від 30.11.2016 № 30/11/2016 вказано перелік металевих конструкцій, які збирає підрядник, акти прийому передач (у переробку); акти виконаних робіт; звіти про використання давальницької сировини; платіжні доручення

01.07.2017 між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_10 укладено договір оренди приміщення № 01072017, предметом якого є оренда підприємцем площі 340 кв.м. у приміщенні «літ. К-2» за адресою АДРЕСА_2 ,

На підтвердження прийняття в оренду приміщення надано акти прийому передачі від 01.07.2017, від 09.08.2017, від 01.04.2018, від 07.06.2018, від 18.06.2018, від 16.09.2018.

Відповідно до детальної інформації про фізичну особу підприємця, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_10 за КВЕД 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; Інші види діяльності за КВЕД 28.25 Виробництво промислового та вентиляційного устаткування; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, що узгоджується з характером послуг, які були надані ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД».

Між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_12 укладено договір на виготовлення електронних компонентів з давальницької сировини від 01.10.2018 № 2/2018-34/02-01.

Пунктом 1.1 вказаного Договору згідно додатків та на умовах визначених Договором, замовник (ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД») доручає виконавцеві (ФОП ОСОБА_12 ), а виконавець приймає на себе зобов`язання виготовлення електронних компонентів (зібрати) з наданої замовником давальницької сировини (матеріалів) та передати замовникові готову продукцію.

На підтвердження виконання позивачем надано додатки до договору 01.10.2018 № 2/2018-34/02-01, в яких зафіксовано попередні узгодження замовлень; акти прийому передач (у переробку); акти виконаних робіт; звіти про використання давальницької сировини; платіжні доручення.

01.10.2018 між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_12 укладено договір оренди обладнання № 3/2018-33/02-01 від 01.10.2018, згідно до якого орендодавець(ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД») надає, а орендар (ФОП ОСОБА_12 ) приймає у строкове платне користування майно згідно до Додатку №1.

На підтвердження виконання позивачем надано Додатки до договору в якій зафіксовано перелік орендованого обладнання, акт приймання передачі обладнання від 01.10.2018, акт повернення обладнання від 24.06.2020.

01.10.2018 між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_12 укладено договір оренди приміщення № 1/2018-32/02-01, предметом якого є здача в оренду підприємцю площі 226,05 кв.м, реальність виконання якого підтверджується актом приймання приміщення від 01.10.2018, актом повернення приміщення 24.06.2020.

Згідно до детальної інформації про фізичну особу підприємця, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_12 за КВЕД 26.11 Виробництво електронних компонентів, що узгоджується з характером послуг, які були надані ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД».

Між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_15 укладено договір про виготовлення продукції з давальницької сировини від 02.08.2017 № 13/01-19.

Пунктом 1.1 вказаного Договору згідно додатків та на умовах визначених Договором, замовник (ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД») доручає виконавцеві (ФОП ОСОБА_15 ), а виконавець приймає на себе зобов`язання виготовлення продукції (зібрати) з наданої замовником давальницької сировини (матеріалів) та передати замовникові готову продукцію.

На підтвердження виконання позивачем надано додатки до договору від 02.08.2017 № 13/01-19, в яких зафіксовано попередні узгодження замовлень; акти прийому передач (у переробку); акти виконаних робіт; звіти про використання давальницької сировини; платіжні доручення.

Також між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_15 укладені договори оренди приміщення:

-№ 08082017 від 08.08.2017, предметом якого є оренда площі 340 кв.м. в приміщенні «літ. К-2» за адресою: АДРЕСА_2 , виконання якого підтверджується актами від 08.08.2017, від 08.09.2017 від 01.08.2018, від 28.09.2018, 01.04.2019, 19.06.2019.

-№ 19062020 від 19.06.2020, предметом якого є оренда площі 340 кв.м. в приміщенні «літ. Г-2» за адресою: АДРЕСА_2 , виконання якого підтверджується актами від 19.06.2020, від 10.09.2020.

Відповідно до детальної інформації про фізичну особу підприємця, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_15 за КВЕД 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; Інші види діяльності за КВЕД 28.25 Виробництво промислового та вентиляційного устаткування; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, що узгоджується з характером послуг, які були надані ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД».

Між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_6 укладено договір на виготовлення продукції з давальницької сировини від 01.01.2016 № 01/01/15.

Пунктом 1.1 вказаного Договору згідно додатків та на умовах визначених Договором, замовник (ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД») доручає виконавцеві (ФОП ОСОБА_6 ), а виконавець приймає на себе зобов`язання виготовлення продукції (зібрати) з наданої замовником давальницької сировини (матеріалів) та передати замовникові готову продукцію.

На підтвердження виконання позивачем надано додатки до договору від 01.01.2016 № 01/01/15, в яких зафіксовано попередні узгодження замовлень; акти прийому передач (у переробку); акти виконаних робіт; звіти про використання давальницької сировини; платіжні доручення.

01.11.2019 між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_6 укладено договір оренди приміщення № 01/11/2019, предметом якого є оренда площі 340 кв.м. в приміщенні «літ. Г-2» за адресою: АДРЕСА_2 , виконання якого підтверджується актом приймання приміщення від 01.11.2019, актом повернення приміщення від 30.06.2020.

Відповідно до детальної інформації про фізичну особу підприємця, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_6 за КВЕД 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; Інші види діяльності за КВЕД 28.25 Виробництво промислового та вентиляційного устаткування; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, що узгоджується з характером послуг, які були надані ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД».

Між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_7 укладено договір на виготовлення продукції з давальницької сировини від 20.05.2019 № а1-12/01-19.

Пунктом 1.1 вказаного Договору згідно додатків та на умовах визначених Договором, замовник (ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД») доручає виконавцеві (ФОП ОСОБА_7 ), а виконавець приймає на себе зобов`язання виготовлення продукції (зібрати) з наданої замовником давальницької сировини (матеріалів) та передати замовникові готову продукцію.

На підтвердження виконання позивачем надано додатки до договору від 20.05.2019 №а1-12/01-19, в якому зафіксовано попередні узгодження замовлень; акти прийому передач (у переробку); акти виконаних робіт; звіти про використання давальницької сировини; платіжні доручення.

01.11.2019 між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та ФОП ОСОБА_7 укладено договір оренди приміщення № а2-36/01-19 від 01.11.2019, предметом якого є оренда площі 340 кв.м. в приміщенні «літ. Г-2» за адресою: АДРЕСА_2 , виконання якого підтверджується актом приймання приміщення від 01.11.2019, актом повернення приміщення від 13.11.2019.

Відповідно до детальної інформації про фізичну особу підприємця, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_7 за КВЕД 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; Інші види діяльності за КВЕД 28.25 Виробництво промислового та вентиляційного устаткування; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, що узгоджується з характером послуг, які були надані ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД».

Таким чином, матеріалами справи підтверджено надання ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 надавали послуг зі збирання та фарбування шаф та електронних компонентів, що відповідає господарській діяльності позивача.

Під час перевірки контролюючим органом не встановлено, що надані під час перевірки первинні документи оформлені з порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Таким чином, первинні документи по взаємовідносинах із контрагентами позивача, які надавались податковому органу під час проведення перевірки, мають всі необхідні та достатні дані для визначення виду послуг, об`єму наданих послуг.

Колегія суддів погоджується, що відповідно до акту перевірки позивача, контролюючим органом не здійснювалась належна перевірка первинно-бухгалтерських документів ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 ; не перевірялась наявність господарсько-правових стосунків з іншими суб`єктами господарювання по оренді основних засобів виробництва, складських приміщень, транспортних засобів; наявність правовідносин по зберіганню матеріальних цінностей; наявність укладених цивільно-правових угод з іншими суб`єктами господарювання.

Необхідність залучення вказаних підрядників пояснюється позивачем тим, що за 2020 рік ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» випущено 32 тисячі готової продукції (обладнання для зв`язку шаф кліматичних, розподільчих, електричних, виробничих кондиціонерів, в тому числі з системою фрикулингу), а тому враховуючи обсяги виготовляємої підприємством продукції, значні витрати, пов`язані із наймом працівників відповідної професії та кваліфікації, а також відсутність малярів у штаті підприємства ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» вважало економічно доцільним передавати виконання робіт саме суб`єктами господарювання на договірних засадах.

Отже, позивач при здійсненні своєї господарській діяльності, залучає третіх особі (суб`єктів господарювання) для отримання від них певних різного виду послуг (зі збирання,фарбування шаф та електронних компонентів.

Таким чином, позивачем обґрунтовано економічну доцільність договорів, укладених із вказаними фізичними особами підприємцями, у тому числі з огляду на відсутність у нього в штаті необхідного обсягу кваліфікованих працівників для забезпечення належного супроводження усіх господарських операцій. Зміст отриманих від контрагента послуг пов`язаний з господарською діяльністю покупця та має безпосередній вплив на результати такої діяльності, у тому числі у вигляді отримання прибутку; основний вид діяльності контрагента відповідає змісту послуг, що ним надавалися; зміст та обсяг наданих послуг підтверджується документально.

У справі №440/3779/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що для цілей податкового обліку беруться до уваги насамперед економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій. Дані податкового обліку визначаються виходячи з реального економічного змісту господарської операції та спрямування її на досягнення певного економічного ефекту.

У даному випадку, позивачем з урахуванням його основних видів діяльності та обсягів господарських операцій у період, що перевірявся, обґрунтовано економічну доцільність укладання господарських договорів із вищезазначеними суб`єктами господарювання, характер та об`єм наданих послуг по кожному контрагенту, а також спрямування таких операцій на досягнення економічного ефекту та отримання доходу.

Натомість, відповідачем доводи позивача не спростовано. Відповідачем суду не наведено обставин та не надано доказів, які свідчили б про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про непов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій та недобросовісність позивача як платника податків, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Колегія суддів наголошує, що залучення для виконання робіт зі збирання та фарбування шаф та електронних компонентів фізичних осіб підприємців - це право позивача, яким він користується, оскільки немає законодавчої заборони на таке залучення. Крім цього жодна норма права, зокрема податкового законодавства, не зобов`язує позивача обґрунтовувати залучення підрядників або виконувати такі роботи виключно власними силами (самостійно).

З урахуванням викладеного, оцінюючи встановлені обставини справи у їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що операції позивача з ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 здійснені в межах господарської діяльності позивача, мають ознаки реальних, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні господарських операцій.

Доводи контролюючого органу про те, що позивачем було проведено операції з метою зниження податкового тягаря, оскільки позивач відмовився надавати пояснення та документи на запит ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2021 б/н, колегія суддів вважає безпідставним, виходячи з наступного.

27.05.2021 року ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» надало відповідь на запит, в якому зазначило, що предметом запиту ГУ ДПС у Харківській області від 26.05.2021р. є надання завірених копій низки документів.

Наказом ГУ ДПС у Харківській області віл 16.03.2021р. №1740-п призначено проведення документальної перевірки ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» з 12 квітня 2021 року тривалістю 20 робочих днів.

Наказом ГУ ДПС у Харківській області від 06.05.2021 р. №3222-п продовжено строк проведення документальної планової перевірки ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» з 13 травня 2021 року тривалістю 10 робочих днів.

Враховуючи правила визначення та обчислення строків встановлені останнім днем проведення документальної планової перевірки є 26.05.2021 року.

Відповідно до п. 85.4 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Однак, згідно до матеріалів справи запит ГУ ДПС у Харківській області подано 26.05.2021, відповідачем вказане не заперечується. Отже, запит подано пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки, що порушує п. 85.4 ст.85 ПК України, а тому позивач мав належне право не надавати відповідь на вказаний запит.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що оскільки фактично 100% свого доходу підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 отримано від ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та те, що підприємці працюють не постійно, а лише в межах допустимого ліміту обсягу доходів для платників єдиного податку 3 групи, то проведені операції були здійснені лише з метою зниження податкового тягара, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 43 Господарського кодексу України визначено, що підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Таким чином, вищезазначені підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, а контролюючим органом не встановлено та не доведено, що правочини з фізичними особами підприємцями були не правомірними, то колегія суддів вважає вищезазначені доводи відповідача безпідставними.

Щодо посилання відповідача в акті перевірки на те, фізичні особи - підприємці (ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_8 ), одночасно є працівниками підприємства, а виконані роботи (надані послуги) згідно договорів про надання послуг, в ході трудової діяльності та відносяться до функцій та обов`язків, то суми доходів виплачених в рамках виконання цих договорів підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб відповідно до пп. 164.2.1 п.164.2 ст. 164 Кодексу, як заробітна плата, а сторони договору прирівнюються до працівника та роботодавця в розумінні пп. 14.1.195 та14.1.222 п. 14.1 ст. 14 Кодексу та фактично є трудовими, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.48 пункту 14.1 статті 14 ПК України заробітною платою для цілей розділу IV цього Кодексу є основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента-юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (підпункт 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 ПК України працівником є фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

За визначенням, наведеним в підпункті 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 ПК України, роботодавець це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво) або самозайнята особа, яка використовує найману працю фізичних осіб на підставі укладених трудових договорів (контрактів) та несе обов`язки із сплати їм заробітної плати, а також нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці, інші обов`язки, передбачені законами.

Для цілей розділу IV цього Кодексу до роботодавця прирівнюються юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво), постійне представництво нерезидента або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) дохід за виконання роботи та/або надання послуги згідно із цивільно-правовим договором у разі, якщо буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

За правилами підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (пункт 171.1 статті 171 ПК України).

Пунктом 177.8 статті 177 ПК України передбачено, що під час нарахування (виплати) фізичній особі-підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою-підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Як підтверджується сталою та послідовною практикою Верховного Суду (справи №826/5591/15, № 826/14889/18, № 826/1432/17, № 821/516/16, № 640/23279/19), відносини щодо здійснення особою у статусі фізичної особи-підприємця, як суб`єктом господарювання певних робіт (послуг) для інших юридичних чи фізичних осіб, з якими цією фізичною особою укладено ще й трудовий договір, не повинні автоматично розцінюватися як такі, що є трудовими. Визначальною передумовою для сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску є наявність між суб`єктом господарювання та фізичною особою-підприємцем відносин, які фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця.

Так, Верховним Судом при розгляді справ, пов`язаних із перекваліфікацією правовідносин між суб`єктами господарювання та фізичною особою-підприємцем, виділено ряд основних ознак, що відрізняє цивільні (господарські) відносини від трудових:

- трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду. Отже, трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт (постанови від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17, від 13 червня 2019 року у справі № 815/954/18, від 25 листопада 2021 року у справі № 826/14117/14);

- основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій. Зокрема, відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (Кодексом законів про працю України та іншими актами трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами в договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегулювано чинним законодавством України (постанова від 06 жовтня 2021 року у справі № 420/502/19);

- на відміну від господарських правовідносин, у трудових правовідносинах виплати особі винагороди у грошовій або натуральній формі здійснюються за роботи (послуги), виконувані в інтересах іншої особи, ці виплати є періодичними, тобто оплата носить системний характер за послуги (роботи), наданні в процесі виконання конкретної трудової функції (постанова від 07 вересня 2020 року у справі № 520/526/19).

За таких обставин в умовах дії такого принципу фінансової звітності, як превалювання сутності над формою, який полягає в тому, що операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми, встановлення дійсної сутності правовідносин між суб`єктом господарювання та фізичною особою-підприємцем мають визначальне значення для вирішення спору.

Вказане, узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 10.10.2023 року у справі №826/14341/17.

ОСОБА_5 є директором ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД», зі змісту посадової інструкції директора підприємства (код КП1210.1), директор виконує організацію виробничо господарської діяльності підприємства, забезпечує підприємство кваліфікованими кадрами, виконує організаційно господарські функції, здійснює управління, закріплення договірної дисципліни та обліку, господарських розрахунків, скеровує діяльність персоналу на досягнення високих економічних та фінансових результатів, визначає, формує, планує, здійснює та координує всі види діяльності підприємства.

Відповідно до даних детальної інформації про фізичну особу підприємця, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_14 за КВЕД 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали

Як вбачається зі змісту договору підряду від 01.01.2016 № 01/01-15 ФОП ОСОБА_5 , як підрядник, зобов`язується забезпечувати фарбування виробів із матеріалів замовника; кількість і об`єм виробів, що фарбуються визначаються замовником на кожну партію шляхом надання видаткової накладної або аут прийому передачі до кожного замовлення.

Таким чином, зміст та характер відносин ФОП ОСОБА_5 за цивільно-правовим договором підряду від 01.01.2016 № 01/01-15, є відмінними від посадових обов`язків ОСОБА_5 як директора ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД», натомість відповідачем, як особою на яку покладено обов`язок доводити правомірність свого рішення, не доведено тотожність наданих послуг ФОП ОСОБА_5 трудовій функції директора.

ОСОБА_8 займає посаду начальника господарського відділу.

Згідно зі змістом посадової інструкції начальника господарського відділу ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД», відповідно до п. 2.1. якої начальник господарського відділу забезпечує господарське обслуговування та належний стан приміщень та будівель, та здійснює контроль за належним станом обладнання (освітлення, систем опалення, вентиляції, водопостачання); розробляє плани поточних ремонтів основних фондів підприємства (п. 2.2. інструкції); організовує забезпечення підприємства меблями, господарським інвентарем, засобами механізації інженерної та управлінської праці (п.2.4 інструкції).

Відповідно до детальної інформації про фізичну особу підприємця, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_8 за КВЕД 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування. Інші види діяльності за КВЕД 28.25 Виробництво промислового та вентиляційного устаткування; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів (т. 30 а.с. 239).

Зі змісту договору на виготовлення електронних компонентів з давальницької сировини від 08.05.2020 № 1/2020/21/01-19 вбачається обов`язок здійснення ФОП ОСОБА_8 , як виконавцем, зобов`язань виготовлення електронних компонентів (зборки) з наданої замовником давальницької сировини (матеріалів) (п. 1.1 договору).

Таким чином, зміст та характер відносин ФОП ОСОБА_8 за цивільно-правовим договором на виготовлення електронних компонентів з давальницької сировини від 08.05.2020 № 1/2020/21/01-19, є відмінними від посадових обов`язків ОСОБА_8 як начальника господарського відділу ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД», натомість відповідачем, як особою на яку покладено обов`язок доводити правомірність свого рішення, не доведено тотожність наданих послуг ОСОБА_8 трудовій функції директора.

Отже, контролюючим органом не було встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені фізичні особи здійснювали функції (виконували роботу), яким би були притаманні ознаки трудових відносин.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеним в постанові від 10.10.2023 року у справі №826/14341/17, 31.01.2020 року у справі №826/14889/18.

Щодо висновків контролюючого органу про не проведення позивачем 30% коригування по підприємствах нерезидентах та не відображення у додатках до декларації з податку на прибуток різниць, на які збільшується фінансовий результат до оподаткування відповідно до пп.. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп.140.5.5-1 п.140.5 ст.140 ПК України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг (крім операцій, визнаних контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), реалізованих на користь, зокрема, нерезидентів, організаційно-правова форма яких включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту «г» підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи.

При цьому, абзацом 4 підпункту 140.5.5-1 пункту 140.5 статті 140 ПК України передбачено, що вимоги цього підпункту не застосовуються платником податку, якщо операція не є контрольованою та сума таких доходів підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки» відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, але без подання звіту.

З матеріалів справи встановлено, що протягом 2019-2020 року позивач здійснював придбання товарів, а саме запчастин та комплектуючих на підставі наступних контрактів: CONTRACT JWTE050318 DD 05.03.2018 JOINTWAY WORLDWIDE LIMITED; CONTRACT JWTE110219 DD 11.02.2019 JOINTWAY WORLDWIDE LIMITED; CONTRACT NO:XIN180102 DATED 02.01.18 X TECH CO., LTD; CONTRACT TE120219 DD 12.02.2019 RUNDA ELECTRONIC(HONGKONG) LIMITED;NO.ICTE10319 DD 01/03/19 ICA WORLDWIDE LIMITED HONGKONG;JWTE110219 DD 11.02.2019 JOINTWAY WORLDWIDE LIMITED;XIN12032020 DD 12/03/20 X TECH CO.LTD;N0.28/01-19 DD 23.06/20 Гонконг HORIZONT TECHNOLOGY DEVELOPMENT LIMITED; NO. 46/01-19 DD 17.10.2020 HONGDING INDUSTRY LIMITED.

Надходження комплектуючих по вказаним контрактам підтверджується ВМД, СМР, коносаментами, інвойсами, пакувальними листами, оплата проведена у безготівковій формі, що підтверджується платежами.

Контролюючим органом жодних зауважень щодо змісту вказаних договорі не зроблено.

Придбані вказані комплектуючі, використовуються ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» для виробництва власної продукції (шаф), а також вказані деталі які входять до складу кондиціонерів, систем вентиляцій у шафах.

Придбані товари були у подальшому реалізовані до нерезидентів INTEL CONSULT SAL offshore Co (Ліванська Республіка), Dynamic FZC OAE (Об`єднані Арабські Емірати), СкайМобайл ООО (Киргизька Республіка), Energy Vision LTD (Республіка Маврикій), відповідно до наступних контрактів:

- № 41/02-01 від 17.10.2019 року з INTEL CONSULT SAL offshore Co

- № 38/02-01 від 08.01.2019 року з INTEL CONSULT SAL Offshore Co

- № 41/02-01 від 17.10.2019 року з INTEL CONSULT SAL Offshore Co

- № 20/02-01 від 22.05.2020 року з Dynamic FZC OAE

-№ 00116/20 від 18.03.2020 року з СкайМобайл ООО Киргизька Республіка

- № 06/02-01 від 05.02.2020 року з Energy Vision LTD, Маврикий Африка.

Підпунктом 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України закріплено засади визначення операцій контрольованими.

Відповідно до пп.39.2.1.1 пп.39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме:

а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами - нерезидентами, в тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 цього підпункту;

б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів;

в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав;

г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 39.2.1.2 п. 39.2 ст.39 ПК України, для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1045 «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, та визнання таким, що втратило чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 № 977» (далі по тексту Перелік № 1045).

Ліванська Республіка, Киргизька Республіка, Об`єднані Арабські Емірати, Республіка Маврикій включені до переліку держав (територій), відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України Переліку № 1045, згідно з п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України.

Тобто, вказані експортні господарські операції було здійснено позивачем з нерезидентом, який включений до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 27.12.2017 № 1045 «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, та визнання таким, що втратило чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 977».

Згідно з п.п. 39.2.1.7 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України, господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 (крім операцій, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні) і 39.2.1.5 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

- річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

- обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Згідно до письмових пояснень ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» на запит запиту ГУ ДПС у Харківській області від 27.04.2021р. та 29.04.2021 р. річний дохід ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» за 2019 рік склав 147107, 60 грн., а річний дохід підприємства за 2020 рік склав 178 229,10 грн..

Таким чином, річний дохід платника податків від будь-якої діяльності є меншим 150 мільйонів гривень.

За 2020 р. INTEL CONSULT SAL offshore Co 1 580 315,55 грн, Dynamic FZC OAE - 192 331,30 грн., СкайМобайл ООО - 3 877 529,3 грн., Energy Vision LTD -404 949,97 грн.

За обсягом операцій з кожним із наведених контрагентів не перевищив 10 мільйонів гривень.

Щодо придбання комплектуючих з Гонконгу, колегія суддів зазначає, що Особливий адміністративний район Китаю Гонконг (ЄС) входить до переліку держав (територій), відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України Переліку № 1045, згідно з п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України.

Загальна вартість товарів придбаних у 2019 році складає 5 782 902,29 грн, у тому числі: JOINTWAY WORLDWIDE LIMITED- 2 485 548,64 грн.; RUNDA ELECTRONIC- 47 683,12 грн.; X TECH CO.LTD -2 600 204,88 грн.; ICA WORLDWIDE LIMITED HONGKONG -649 465,65 грн.

Загальна вартість товарів придбаних у 2020 році складає 3 574 000,63 грн., у тому числі: JOINTWAY WORLDWIDE LIMITED- 2 157 580,29 грн.; RUNDA ELECTRONIC-51 959,31 грн.; X TECH CO.LTD 1 260 376, 22 грн.; HORIZONT TECHNOLOGY DEVELOPMENT LIMITED- 64 271, 68 грн.; HONGDING INDUSTRY LIMITED -39 813,13 грн.

Таким чином, обсяг придбання комплектуючих з Гонконгу за 2019 рік та 2020 рік не перевищив 10 мільйонів гривень.

Крім того, позивачем у письмових поясненнях від 17.05.2021 року були надано пояснення до контролюючого органузгідно до яких вбачається, що придбані у контрагентів із Гонконгу використовуються ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» для виробництва власної продукції, а саме шафи, які реалізуються покупцям з України, Білорусії, країн Африки та Європи. Вони входять до складу кондиціонерів, систем фрикулінгу, систем вентиляції у шафах. Ціни на імпортні комплектуючі залишалися незмінними с 2018 року, що може підтверджитися ГТД. Ціна придбання матеріалів у ICA Worldwide limited однакова з цінами як Jointway Worldwide Limited Гон«Конг, придбання комплектуючих саме у цих імпортерів обумовлено тим, що вони є або виробником або дистриб`юторами виробників, тому реалізація вказаних комплектуючих відбувалась за заводськими цінами, які є договірними між ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» та імпортними постачальниками. Договірна ціна є ціною визначеною за принципом витягнутою руки.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на невідповідність проведеної позивачем процедури вимогам ст. 39 ПКУ, що свідчить про відсутність правових підстав для нездійснення коригування фінансового результату на загальну суму 4 623 610 гривень (30% від загальної суми придбаних та поставлених товарів за операціями з підприємствами нерезидентами).

За змістом підпункту 39.3.1 пункту 39.3 статті 39 ПК України визначення ціни з метою оподаткування доходів (прибутку, виручки) платників податків, що є сторонами контрольованої операції, здійснюється за одним із зазначених методів:

39.3.1.1. порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу);

39.3.1.2. ціни перепродажу;

39.3.1.3. "витрати плюс";

39.3.1.4. чистого прибутку;

39.3.1.5. розподілення прибутку.

Під час вибору методу, що використовується для визначення ціни в контрольованій операції, повинні враховуватися повнота і достовірність вихідних даних, а також обґрунтованість коригування, що здійснюється з метою забезпечення зіставності умов проведення контрольованої та зіставних операцій.

Згідно підпункту 39.3.5.1, підпункту 39.3.5.2 статті 39 Податкового кодексу України «Метод "витрати плюс" полягає у порівнянні валової рентабельності собівартості продажу товарів (робіт, послуг) у контрольованій операції з аналогічним показником рентабельності у зіставних неконтрольованих операціях.

Метод "витрати плюс" може застосовуватися, зокрема, але не виключно, під час: виконання робіт (надання послуг) особами, які є пов`язаними з отримувачами результатів таких робіт (послуг); реалізації товарів, сировини або напівфабрикатів за договорами між пов`язаними особами; реалізації товарів (робіт, послуг) за довгостроковими договорами (контрактами) між пов`язаними особами (підпункт 39.3.5.2 підпункту 39.3.5 пункту 39.3 статті 39 ПК України).

Положення підпунктів а) та б) підпункту 39.3.2.5 підпункту 39.3.2 пункту 39.3 статті 39 ПК України встановлюють, що: валова рентабельність визначається як відношення валового прибутку до чистого доходу (виручки) від реалізації товарів (робіт, послуг), розрахованого без урахування акцизного податку, мита, податку на додану вартість, інших податків та зборів; валова рентабельність собівартості визначається як відношення валового прибутку до собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг).

Згідно п. 39.3.2.5 п. 39.3 ст. 39 ПК України під час визначення рівня рентабельності контрольованих операцій можуть бути використані фінансові показники, які забезпечують встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки", зокрема, але не виключно: а) валова рентабельність, що визначається як відношення валового прибутку до чистого доходу (виручки) від реалізації товарів (робіт, послуг), розрахованого без урахування акцизного податку, мита, податку на додану вартість, інших податків та зборів; б) валова рентабельність собівартості, що визначається як відношення валового прибутку до собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг); в) чиста рентабельність, що визначається як відношення прибутку від операційної діяльності до чистого доходу (виручки) від реалізації товарів (робіт, послуг), розрахованого без урахування акцизного податку, мита, податку на додану вартість, інших податків та зборів; г) чиста рентабельність витрат, що визначається як відношення прибутку від операційної діяльності до суми собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг) та операційних витрат (адміністративних витрат, витрат на збут та інших), пов`язаних з реалізацією товарів (робіт, послуг); ґ) рентабельність операційних витрат, що визначається як відношення валового прибутку до операційних витрат (адміністративних витрат, витрат на збут та інших), пов`язаних з реалізацією товарів (робіт, послуг); д) рентабельність активів, що визначається як відношення прибутку від операційної діяльності до поточної ринкової вартості необоротних та оборотних активів (крім поточних фінансових інвестицій і грошових коштів та їх еквівалентів), що прямо або опосередковано використовуються у контрольованій операції. У разі відсутності необхідної інформації про поточну ринкову вартість активів рентабельність активів може визначатися на основі даних бухгалтерської звітності; е) рентабельність капіталу, що визначається як відношення прибутку від операційної діяльності до капіталу (сума необоротних та оборотних активів, крім поточних фінансових інвестицій і грошових коштів та їх еквівалентів, крім поточних зобов`язань).

З огляду на вищевикладене, основними вимогами для визнання контрольованої операції такою, що відповідає звичайним цінам, є зіставність комерційних та/або фінансовим умов між контрольованою і неконтрольованою операцією, яка досягається: у разі відсутності значних відмінностей між ними, які можуть істотно вплинути на результат операції; можливості усунення відмінностей шляхом коригування умов та/або результатів зіставних чи контрольованих операцій.

Натомість, при застосуванні методу «витрати плюс» порівнюється валова рентабельність собівартості продажу товарів (робіт, послуг) у контрольованій операції з аналогічним показником у зіставній (неконтрольованій) операції. При цьому, підпункт 39.3.5.2 підпункту 39.3.5 пункту 39.3 статті 39 ПК України передбачає, що саме метод «витрати плюс» є застосовним у разі реалізації товарів між пов`язаними особами.

Метод "витрати плюс", який обрав позивач в даному випадку, складався з порівняння надбавки на витрати, понесені прямо чи опосередковано під час поставки товарів (робіт, послуг) у контрольованій операції, з надбавкою на витрати, понесених прямо чи опосередковано під час вставки товарів (робіт, послуг) у співставній неконтрольованій операції.

Тобто, відповідно до абз."б" п.п.39.3.2.5 п.39.3 ст.39 ПК України, ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» був обраний показник валової рентабельності собівартості, що визначається як відношення валового прибутку до собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до вимог пп.39.3.2.6 п. 39.6 ст.39 ПКУ (показники рентабельності визначаються на підставі даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності), та згідно положень п.п. «а» п.п. 39.3.2.5 п. 39.3 ст.39 ПК України з ТОВ «НВП ТЕКО ЛТД» на запити контролюючого органу роз`яснено (т. 2 а.с. 40) підстави використання методу «витрати плюс» з посиланням на те, що:

- валова рентабельність по операціям з ТОВ «СкайМобайл» (Киргизька Республіка) з 23.05.2020 по 31.12.2020 становить 22,3%, а валова рентабельність собівартості 32,6 %;

- валова рентабельність по операціям з Dynamic FZC (ОАЕ) з 23.05.2020 по 31.12.2020 становить 22,0%, а валова рентабельність собівартості 28,8%;

- валова рентабельність по операціям Energy Vision LTD(Республіка Маврикій Африка) становить 27,6%, а валова рентабельність собівартості 38,1%;

- валова рентабельність по операціям з INTELCONSULT SALT Offshore Co (Ливан) становить 15,1%, а валова рентабельність собівартості 17,2% (т. 31 а.с. 201-211).

За даними бухгалтерського обліку (звіт про фінансові результати) валова рентабельність за 2020 рік складає 13%,за 2019 рік валова рентабельність собівартості становить 16, 6%, а діапазон рентабельності собівартості за 2019 та 2020 роки становить від 14,9 % до 36,2%.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що позивач у відповідь на запити податкового органу від 27.04.2020 надавав пояснення та документи, що підтверджують суми витрат за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки», що відповідає вимогам ст.39 ПК України.

Згідно з п.п. 39.4.9. п. 39.4 ст. 39 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право надіслати платнику податків запит з вимогою додатково подати протягом 30 календарних днів з дати його отримання інформацію відповідно до п.п. 39.4.6 і 39.4.7 п. 39.4 цієї статті та/або обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у разі встановлення однієї з таких обставин: - подана платником податків документація з трансфертного ціноутворення не містить інформації в обсязі, зазначеному в п.п. 39.4.6 п. 39.4 цієї статті, та/або не містить належного обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки»; - подана платником податків глобальна документація з трансфертного ціноутворення (майстер-файл) не містить інформації в обсязі, зазначеному в п.п. 39.4.7 пункту 39.4 цієї статті.

В той же час, з матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що податковий орган після одержання від ТОВ «НВП ТЕКО» пояснень , будь-яких запитів про надання додаткових документів та/або інформації позивачу не надсилав та додаткових документів та/або інформації не витребував.

Окрім того, відповідачем не наведено жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження можливості та доцільності застосування позивачем до аналізованих операцій методу порівняльної неконтрольованої ціни, як не надано жодного доказу того, що позивачем було обрано метод порівняльної неконтрольованої ціни.

Колегія суддів зазначає, що згідно до пп. 39.3.2.1 п. 39.3 ст. 39 ПК України передбачено, що якщо платник податків використав метод, що відповідає положенням цієї статті, встановлення контролюючим органом відповідності умов контрольованих операцій платника податків принципу "витягнутої руки" базується на тому методі трансфертного ціноутворення, який застосовується платником податків, за винятком випадків, якщо контролюючий орган обґрунтує, що метод, який застосовується платником податків, не є найбільш доцільним.

Натомість, в Акті перевірки контролюючим органом, не доведено, на підставі чого вважає чи на підставі якого аналізу, зіставлення цін, порівняння, прийшов до висновку, що сума витрат, понесених за наслідками операції, не відповідає принципу «витягнутої руки» та контролюючим органом не проаналізовано та не обґрунтовано, чому використаний метод, що був застосований платником податку не є доцільним.

Отже, відповідачем не доведено, на підставі яких відомостей та норм чинного законодавства ним було встановлено, що надана позивачем документація не відповідає вимогам ст. 39 ПК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 по справі № 520/27606/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 16.11.2023 року