Справа № 365/426/23
Суддя: Саламон О. Б.
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/138/23
Справа №365/426/23
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною та її скасування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області (який було уточнено) про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вимоги позову мотивовані тим, що 28.06.2023 близько 18.00 год. поліцейським СРПП ВПД №1 Броварського РУП Синільником С.А. винесено постанову серії БАБ № 782458 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6, ст.121, ч.5 ст.121,ч. 2 ст. 126 КУпАП, накладено штраф в сумі 3 400 грн. Позивач вважає постанову серії БАБ № 782458 незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що постанова не відповідає вимогам законодавства, що регламентують форму та зміст постанов.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 06.07.2023 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною та її скасування, передано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Саламон О.Б.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом учасників справи.

Дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Нормою статті 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Оскаржувана постанова складена 28.06.2023, адміністративний позов направлено до суду 05.07.2023.

За таких обставин позивач звернувся до суду із позовом у строки, передбачені статтею 289 КУпАП.

Позивач, звернувшись до суду із вказаним позовом, в прохальній частині просив суд скасувати постанову серії БАБ № 782458 від 28.06.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6, ст.121, ч.5 ст.121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Судом встановлено, що 28.06.2023 постановою поліцейського СРПП ВПД №1 Броварського РУП Синільника С.А про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 782458, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн.

Відповідно до постанови серії БАБ № 782458 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 28.06.2023 о 18-59 год. у смт. Згурівка, вул. Садова, ОСОБА_1 керував мопедом «HONDA dio» б/н, не зареєстрованим, без мотошолома, не маючи права на керування даним видом транспорту, чим порушив ч. 2.9 (в), 2.3 (г), 2.1 (А) ПДР України,чим скоїв правопорушення, передбачене ч.6, ст.121, ч.5 ст.121, ч. 2 ст. 126 КУпАП України. У відповідності до вказаної постанови до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Також, відповідно ч. III п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Оскаржувана постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує саме фіксування цього правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення (постанова КАС ВС від 26.04.2018 у справі 338/1/17).

Згідно ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права користування таким транспортним засобом,або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом,-тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподаткованим мінімумів доходів громиакдян.

Згідно ч.5 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.6 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З вищевказаних вимог ПДР та КУаАП вбачається, що обов`язковою умовою можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності за їх порушення є факт керування такою особою транспортним засобом, за певних обставин та вчинення нею послідуючих дій, згідно об`єктивної сторони складу кваліфікованого правопорушення.

Таке визначення наведено в п.27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова, не містить інформації про здійснення працівниками поліції зупинки позивача, та будь-яких доказів вчинення ним дій, що характеризують об`єктивну сторону кваліфікованих відповідно до постанови серії БАБ №782458 адміністративних правопорушень, немає.

Згідно правового висновку Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.02.2020 у справі 204/8036/16 де зазначено, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем належним чином не задокументовано, та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Крім того, відповідачем не надано суду будь-яких належних доказів на підтвердження правомірності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Твердження позивача про те, що він не порушував правил дорожнього руху, про що ним було зазначено на момент складання постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем не спростовані, оскільки відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що достовірність змісту оскаржуваної постанови, а відповідно питання наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5,6 ст.121 та ч.2 ст.126 КУпАП є недоведеними.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 28.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5,6 ст. 121 та ч.2 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,3,5,47,73,74,77,139,205, 241-246, 250, 255,286,295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною та її скасування - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 782458 від 28.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5, 6 ст.121 та ч.2 ст.126 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5,6 ст.121 та ч.2 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 17.11.2023.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон