Справа № 717/2105/23
Суддя: Телешман О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 717/2105/23
Номер провадження2-а/717/20/23
16.11.2023 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Телешмана О.В.,
з участю секретаря Глібіщук М.Л.,
позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явився,
представник позивача адвокат Чебан Т.В. - в судове засідання з`явилася.
представник відповідача - Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Іванічек В.В. в судове засідання з`явилася.
Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, у якій просить: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №499 від 13 жовтня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУПАП, винесену начальником Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_2 та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю та пояснив, що оскаржувана постанова є протиправною. Йому не вручалися повістки і він, відповідно не відмовлявся від отримання будь яких повісток ІНФОРМАЦІЯ_1 . Йому на вулиці в с. Оселівка староста ОСОБА_3 повідомив, що є на нього розпорядження з РТЦК , але при цьому він не сказав що є повістка, не вручав йому цю повістку, а він йому лише відповів, що нехай працівники РТЦК вручають йому повістку. Він не мав наміру не з`являтися до РТЦК, так як в нього є підстави для відстрочки. Пізніше, 04.10.2023 року до нього додому приїхав наряд поліції і сказали, що потрібно з`явитися в РТЦК. Він поїхав з ними і взяв всі документи, які підтверджують можливість надання йому відстрочки від мобілізації. Коли вони прибули в приміщення РТЦК, то на нього склали протокол, який він лише оглянув і відмовився його отримувати, так як дані в протоколі не відповідали дійсності. Лише 14.10.2023 року він отримав копію протоколу, де повідомлялося про розгляд справи на 13.10.2023 року, а оскаржувану постанову отримав 28.10.2023 року. Тому він вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, він не був повідомлений про час та місце розгляду справи і він отримання повістки він не відмовлявся, не відмовлявся від виконання вимог, зазначених в повістці, так як повістку йому взагалі ніхто не вручав і зміст повістки йому не відомий взагалі. Натомість він надіслав до дністровського РТЦК нотаріально засвідчені копії документів, які надають йому підстави для відстрочки від мобілізації і ці документи отримані в РТЦК 11.10.2023 року, тобто до моменту винесення оскаржуваної постанови.
Представник позивача Чебан Т.В. позов підтримала повністю та пояснила, що позивач повістку не отримував, відповідно, він не міг виконувати вимоги, які зазначені в повістці. Відповідач та його представники не надали доказів, що позивачу вручалася повістка і він відмовився від її отримання, що відповідачу було доведено зміст вимог, вказаних в повісті і він їх не виконав. Законодавством взагалі не передбачена відповідальність за відмову від отримання повістки про прибуття до РТЦК. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), тому притягнення до відповідальності за відмову від отримання повістки є незаконним.
Представник Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Іванічек В.В. позов не визнала повністю та пояснила, що Дністровським РТЦК та СП до Лівинецької сільської ради, а саме до Оселівського старостинського округу було направлено розпорядження начальника РТЦК та СП про оповіщення і виклик до Дністровського РТЦК та СП військовозобов`язаних, в тому числі позивача, на 04.09.2023 року на 9 годину. До даного розпорядження були додані відповідні повістки. Цього з дня до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист за підписом заступника Лівинецького сільського голови про те що позивач відмовився від отримання повістки. В зв`язку з даними обставинами було повідомлено поліцію і позивач 04.10.2023 року з`явився до Дністровського РТЦК та СП і стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 -1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме ч.3 ст.22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", а саме не виконання вимог, зазначених в повістці. Від отримання копії протоколу та від підписів в протоколі позивач відмовився в присутності двох свідків, які є працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно, копія протоколу, в якому було вказано про час та місце розгляду справи, була направлена позивачу поштою. Згідно поштового повідомлення про вручення дану копію протоколу позивач отримав 10.10.2023 року, хоча в даному повідомлені число було зазначено з помарками або виправленням. Тому на момент розгляду справи позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, сумнівів в достовірності даних, які були офіційно отримані від Лівинецької сільської ради не було, начальник Дністровського РТЦК та СП виніс спірну постанову, врахував дані про особу позивача та наклав стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.
Судом також встановлено, що згідно постанови №499 за справою про адміністративне правопорушення, від 13 жовтня 2023 року, яка винесена начальником Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.
В оскаржувані постанові зазначено, що громадянин ОСОБА_1 згідно листа Лівинецької сільської ради від 04.09.2023 року відмовився від отримання повістки про прибуття до Дністровського РТЦК та СП та був належним чином проінформований та ознайомлений з вимогами повістки. В подальшому, ОСОБА_1 визначену у повістці вимогу не виконав, на вказану у повістці дату та місце не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив вимог ч.3 ст. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП.
Суд вважає, що дії відповідача та дана постанова є протиправними, виходячи з наступного.
Статтею 8 Конституції України задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом встановлено, що, підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови стало відмова позивача ОСОБА_1 від отримання повістки та невиконання зазначеих в ній вимог.
Частина 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію а також вчинення такого порушення в особливий період.
Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки),
Слід також зазначити, що ч.3 ст. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" передбачено обов`язок громадян з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах. Проте, в оскаржуваній постанові зазначено та позивача притягнуто до відповідальності за те, що позивач порушив вимоги ч.3 ст. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", а саме відмовився від отримання повістки про прибуття Дністровського РТЦК та СП та виконання зазначених в ній вимог .
Разом з тим, в оскаржуваній постанові відсутні дані про неявку позивача у строк, зазначений отриманому документі до військової частини або те що Дністровський РТЦК та СП є збірним пунктом територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 210-1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.
З огляду на зазначене вище, при винесені оскаржуваної постанови не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зокрема, в оскаржуваній постанові не вказано час та місце вчиненого правопорушення, а лише вказано що згідно листа Лівинецької сільської ради від 04.09.2023 року громадянин ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки та не виконав вимоги, зазначені в повістці.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, так як суду не було надано доказів, які б підтверджували дану обставину. Відповідач не подав до суду відзив або докази на підтвердження таких доводів. З продемонстрованого в судовому засіданні поштового повідомлення про вручення, яким підтверджувався факт вручення позивачу протоколу про адміністративне правопорушення, в якому було зазначено час та місце розгляду справи, вбачається виправлення в даті вручення даного відправлення, а твердження позивача про те, що він отримав дане відправлення лише 14.10. 2023 року не спростовано представником відповідача жодними доказами.
Суд відхиляє доводи представника відповідача проте що позивач не виконав вимоги, вказані в повістці, оскільки представник відповідача не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що позивачу був оголошений змість повістки, згідно з якою він мав з`явитися до Дністровського РТЦК та СП.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, посадова особа відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не врахувала вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи. Зокрема не враховано в повній мірі дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності. Також не з`ясовані час та місце вчиненого правопорушення, обставини, за яких було вчинено правопорушення, зокрема не отримано пояснення свідків даного правопорушення, які б могли підтвердити, що позивач відмовився від отримання повістки та виконання зазначених в ній вимог, тобто не з`ясовано, чи наявний в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.
Відповідач та його представник, не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.
Крім того, статтею 268 КУпАП визначені права особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Відповідач та його представник в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надали суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП.
Крім того, із матеріалів даної справи не вбачається, що відповідач чи його представники вжили всіх заходів щодо надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі на отримання правової допомоги.
Матеріали справи не містять належних доказів що оскаржувана постанова прийнята в спосіб, який передбачений нормами КУпАП. Зокрема, оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності були порушені його права, в тому числі право на захист, що є, на думку суду підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №499 від 13 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену начальником Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_2 , та направити справу на новий розгляд до Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
На підставі наведеного вище та на підставі ст. 8, 19 Конституції України, ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», керуючись ст.9 -11, ч.2 ст.210 -1,268,278-280 КУпАП, ст. ст. 77, 241- 246, 255, 268-272, 286 КАС України суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №499 від 13 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену начальником Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_2 , та направити справу на новий розгляд до Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( вул. Чорновола,1 смт. Кельменці) на користь позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.
Повний текст рішення складено 16 листопада 2023 року.
Суддя Телешман О.В.