Справа № 200/2954/23
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року Справа№200/2954/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області, третя особа - Краматорський відділ державної Виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування вимоги № Ф-4122-44У від 12.03.2021,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ДПС у Донецькій області, третя особа - Краматорський відділ державної Виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив суд скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4122-44У від 12.03.2021 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування у розмірі 31493,44 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що був зареєстрований як фізична особа-підприємець та, відповідно, перебував на обліку як платник єдиного внеску. 12.05.2023 від державного виконавця дізнався про винесення відповідачем спірної вимоги № Ф-4122-44У від 12.03.2021 про сплату боргу на суму 31493,44 грн., копію якої отримав після надсилання запиту адвоката. ОСОБА_1 зазначає, що від відповідача спірну вимогу він не отримував.

Приймаючи до уваги відсутність у наданій копії документів Головного управління ДПС у Донецькій області розрахунку заборгованості, тобто, не вказано, за який період було здійснено нарахування, позивач вважає, що при винесенні спірного рішення та вимоги відповідачем не враховано приписи Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки платники єдиного внеску, визначені статтею 4 даного Закону, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Відповідальність за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в цей період не застосовується. З наведених підстав позивач просив скасувати спірне рішення.

Ухвалою від 28 червня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року витребувано у Головного управління ДПС у Донецькій області інформацію про підстави та період нарахування єдиного внеску позивачу за податковою вимогою № Ф-4122-44У від 12.03.2021, а також докази вручення платнику вказаної податкової вимоги.

Відповідачем до суду надані витребувані документи та відзив на позовну заяву, де зазначено, що за даними інформаційнотелекомунікаційної системи ДПС України (далі ІТС ДПС України) з 18.05.1994 року позивач перебував на податковому обліку, як фізична особа підприємець в Краматорській державній податковій інспекції ГУ ДПС у Донецькій області та знаходився на загальній системі оподаткування.

Дата державної реєстрації припинення у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 14.12.2022 року (номер запису 002017023). Стан платника 11 (припинено, але не знято з обліку).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI - для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Враховуючи зазначене, за період з 01.01.2018, в інтегрованій картці платника Позивача, в автоматичному режимі здійснено нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску на центральному рівні. Станом на 29.09.2023 року, за даними ІТС ДПС України, за Позивачем продовжує обліковуватись заборгованість з єдиного внеску по коду платежу 71040000 (Єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність) у сумі 37788,74 гривень.

З урахуванням вищезазначеного було сформовано та направлено на адресу Позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2015 № Ф-4122-44.

У сформованій вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2015 № Ф - 4122-44, яка міститься в ІТС ДПС України, зазначене місце проживання платника: АДРЕСА_1 . Відповідно за цією адресою й була направлена зазначена вимога.

Відповідно до реєстраційних даних платника, що містяться в ідентифікаційних даних Позивача в ІТС ДПС України. Згідно з даними в ІТС ДПС України зазначена вимога вважається врученою 28.04.2021 року, але поштою не доставлена.

Адреса відповідно до даних ДРФО Позивача: АДРЕСА_2 , проте дата внесення інформації про адресні дані здійснені: 2023-09-04. Позивач після зміни місця реєстрації не виконав вчасно (зміни внесено 04.09.2023) свій обов`язок щодо внесення відомостей про зміну даних, які вносяться до облікової картки платників податків.

З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

За приписами статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, в тому числі, розумні строки розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до наведених норм, враховуючи необхідність витребування додаткових доказів у відповідача та строк їх надання до суду, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи обставини збройної агресії проти України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебував на обліку Головного управління ДПС у Донецькій області з 18.05.1994 року як фізична особа-підприємець, здійснював свою господарську діяльність за КВЕД 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами що відноситься до першої групи платників єдиного податку. Господарська діяльність припинена 14.11.2022.

За виконавчим провадженням № 66762433, відкритим 20.09.2021 на підставі податкової вимоги № Ф-4122-44У від 12.03.2021 з позивача стягується податковий борг у сумі 31493,44 грн. В рамках виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника.

Відповідно до копії заяви ГУ ДПС у Донецькій області за №18955/5/05-99-13-07-16 від 16.08.2021 про відкриття виконавчого провадження, адреса боржника, ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_3 . Згідно з даними паспорту НОМЕР_2 ОСОБА_1 був зареєстрований по вказаною у заяві адресою до 07.12.2006. За адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 зареєстрований та проживає з 01.03.2007.

Податкова вимога № Ф-4122-44У від 12.03.2021 на суму недоїмки 31493,44 грн винесена відповідно до статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі даних інформаційної системи податкових органів.

Даних щодо отримання позивачем спірної вимоги відповідачем не надано.

В адміністративному порядку спірна вимога позивачем не була оскаржена. Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.

Щодо дотримання позивачем строку звернення з цим адміністративним позовом суд зазначає, що відповідно до норм статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ф-4122-44У від 12.03.2021.

За приписами частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закону №2464-VI) платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

[…]

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Відповідачем зазначено, що направлена поштою на колишню адресу позивача спірна вимога не була вручена через неповідомленням з боку позивача зміни своєї адреси.

В зв`язку з відсутністю даних про вручення оскаржуваної вимоги та зазначенням невірної адреси проживання позивача, його доводи щодо необізнаності про прийняття спірної вимоги знайшли своє підтвердження, через що суд дійшов висновку про дотримання позивачем строку звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами частини 8, частини 12 статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно зі статтею 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом другим частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Частиною 16 статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953, передбачено, що у разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 3 розд. VІ Інструкції органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

платникам, зазначеним у підпунктах 1 - 7 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Згідно з пунктом 4 розділу VІ Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Таким чином, за загальними правилами орган доходів і зборів у разі наявності недоїмки у платника єдиного внеску надсилає такому платнику вимогу про сплату боргу.

Водночас, особливістю цієї справи є те, що на час виникнення спірних відносин позивач перебував на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території проведення антитерористичної операції, а тому норми Закону № 2464-VI необхідно застосовувати з урахуванням періоду дії пункту 9-4 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, відповідно до якого платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Подання окремих заяв про звільнення від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, сертифікатів тощо Законом № 2464-VI не вимагається.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що звільнення від відповідальності передбачено безпосередньо у Законі № 2464-VI та не потребує додаткового звернення, оскільки ця норма встановлює «незастосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій» та адресована насамперед до осіб, які наділені повноваженнями щодо застосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій.

Статтею другою Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 року №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон №1669-VII) період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до абзацу 3 пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669-VII перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція визначається Кабінетом Міністрів України.

Місто Краматорськ Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

З огляду на зміст зазначеної норми, позивач звільнявся від виконання обов`язків платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI, на період, починаючи з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції незалежно від факту подачі з його боку відповідної заяви.

Наявність заборони у застосуванні до позивача заходів впливу та стягнення, визначених статтею 25 Закону № 2464-VI, за невиконання обов`язків платника єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції, унеможливлювало й формування та направлення позивачу вимоги про сплату боргу за цей період та рішення про нарахування штрафних санкцій та пені.

Вирішуючи справу, суд також враховує, що Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 14 січня 2020 року № 440-IX, який набрав чинності 13 лютого 2020 року, пункт 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VI виключено.

Проте, за наданими відповідачем відомостями за період з 01.01.2018, в інтегрованій картці позивача, в автоматичному режимі здійснено нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску на центральному рівні, зокрема:

- 8448,00 грн - за 2017 рік, термін сплати до 02.05.2018;

- 2457,18 грн за І квартал 2018 року, термін сплати до 19.04.2018;

- 2457,18 грн за ІІ квартал 2018 року, термін сплати до 19.07.2018;

- 2457,18 грн - за ІІІ квартал 2018 року, термін сплати до 19.10.2018;

- 2457,18 грн за ІV квартал 2018 року, термін сплати до 21.01.2019;

- 2754,18 грн за І квартал 2019 року, термін сплати до 19.04.2019;

- 2754,18 грн за ІІ квартал 2019 року, термін сплати до 19.07.2019;

- 2754,18 грн за ІІІ квартал 2019 року, термін сплати до 21.10.2019;

- 2754,18 грн за ІV квартал 2019 року, термін сплати до 20.01.2020;

- 2078,12 грн за І квартал 2020 року, термін сплати до 21.04.2020;

- 1039,06 грн за ІІ квартал 2020 року, термін сплати до 20.07.2020;

- 3178,12 грн за ІІІ квартал 2020 року, термін сплати до 19.10.2020;

- 2200,00 грн за ІV квартал 2020 року, термін сплати до 19.01.2021.

Тобто, відображені у спірній вимозі суми єдиного внеску нараховані відповідачем за період, що охоплює період дії пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VI, яким позивач був звільнений від сплати єдиного внеску. Через вказані обставини суд дійшов висновку про безпідставність нарахування сум єдиного внеску у спірній вимозі, через що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Можлива наявність недоїмки за інші періоди, в тому числі, після втрати чинності пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VI до дати припинення позивачем підприємницької діяльності 14.12.2022 року, наведеного висновку не спростовують, оскільки встановивши безпідставність податкової вимоги на зазначену в ній суму, суд в межах заявлених позовних вимог не уповноважений самостійно визначати решту податкових зобов`язань позивача.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що оскаржена вимога № Ф-4122-44У від 12.03.2021 прийнята відповідачем всупереч вимогам законодавства, оскільки визначені відповідачем суми недоїмки нараховані за період, який включає час проведення на території Донецької області антитерористичної операції, що тягне задоволення позовних вимог

Відповідно до частини 1 статі 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн, наведена сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, ), третя особа - Краматорський відділ державної Виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Академічна, 20, м. Краматорськ, Донецька область, 84333, ), про скасування вимоги № Ф-4122-44У від 12.03.2021 - задовольнити.

Скасувати вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області () про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4122-44У від 12.03.2021 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування у розмірі 31493,44 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов