Справа № 460/13112/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2023 року м. Рівне №460/13112/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи «Городищенська виправна колонія (№ 96)» (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у непродажу позивачу продуктів харчування, зазначених у його заявах від 28.11.2022 та 01.12.2022, а саме: а) молоко згущене в кількості 5 банок; б) цукор в кількості 3 кілограма; в) рис в кількості 3 кілограма; г) цукерки в кількості 2 кілограма; ґ) сардини в кількості 2 банки;

зобов`язати відповідача здійснити продаж позивачу продуктів харчування, зазначених у його заявах від 28.11.2022 та 01.12.2022, а саме: а) молоко згущене в кількості 5 банок; б) цукор в кількості 3 кілограма; в) рис в кількості 3 кілограма; г) цукерки в кількості 2 кілограма; ґ) сардини в кількості 2 банки.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Городищенська виправна колонія (№ 96)». Стверджує, що звертався до начальника установи відбування покарання із заявами від 28.11.2022 та 01.12.2022 щодо придбання товарів у крамниці колонії. Однак, як вказує позивач, всупереч приписам статті 108 Кримінально-виконавчого кодексу України та розділу ХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, йому безпідставно було відмовлено в продажі частини товарів, незважаючи на їх наявність, з огляду на що звернувся до суду та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

26.07.2023 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що приписами Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, передбачено два способи придбання засудженими товарів у крамниці: 1) самостійно; 2) за заявою встановленого зразка через начальника відділення або особи, яка виконує його обов`язки. В свою чергу, долучені позивачем до позову копії заяв на придбання товарів від 28.11.2022 та 01.12.2022 не відповідають встановленому зразку, а також не містять жодної відмітки про їх отримання посадовою особою колонії. Таким чином, відповідач вказує на безпідставність твердження позивача щодо допущення ним протиправної бездіяльності в частині непродажу певних товарів та, відповідно, порушення прав позивача як засудженого, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

31.07.2023 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизовано доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наведено аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Зокрема, позивач зазначає про те, що він відбуває покарання у виправній колонії максимального рівня безпеки в приміщенні камерного типу, а тому згідно з абзацом четвертим пункту 1 розділу ХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, його заборонено виводити для придбання продуктів харчування і предметів першої потреби. Тобто, позивач може придбати товари у крамниці колонії виключно за власною заявою. Позивач вказує, що бланки заяв для придбання товарів йому адміністрацією колонії не видавалися, тому такі були написані ним власноручно у довільній формі. З даного приводу позивач наголосив, що на підставі заяв від 28.11.2022 та 01.12.2022 відповідач здійснив продаж йому частини товарів, що підтверджується долученими до позову копіями корінців до чеків.

07.08.2023 відповідачем подано до суду заперечення, в яких наведено аргументи та мотиви відхилення пояснень наведених представником позивача у відповіді на відзив.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

31.05.2023 позовна заява надійшла до суду, у пункті 3 якої міститься прохання провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Також до позову було долучено заяву про допит позивача як свідка.

Ухвалою суду від 02.06.2023 позовну заяву залишено без руху, з підстав несплати судового збору, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.

22.06.2023 на виконання вимог ухвали суду від про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.07.2023 (після виходу головуючої судді з відпустки, наданої на підставі наказу голови суду від 11.05.2023 № 116) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 14.07.2023 у задоволені заяви позивача про допит його як свідка відмовлено.

11.08.2023 від позивача надійшли клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, виклик свідків та розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у якому заявлено про поновлення процесуального строку для його подання, а також заява про уточнення даних про особу позивача.

Ухвалою суду від 06.09.2023 задоволено клопотання позивача про поновлення процесуального строку, поновлено позивачу строк для подання клопотання про розгляд адміністративної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також відмовлено в задоволенні клопотань позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, виклик та допит свідків.

Ухвалою суду від 06.10.2023 у відповідача витребувано додаткові докази.

18.10.2023 на виконання ухвали суду від відповідача надійшли письмові пояснення про неможливість подання витребуваних судом доказів.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Городищенська виправна колонія (№ 96)».

28.11.2022 позивач звернувся до начальника установи відбування покарання із заявою довільної форми щодо придбання продуктів харчування та товарів першої потреби, а саме: 1) чай «За Динамо» 15 п.; 2) кава 15 п.; 3) майонез 3 п.; 4) молоко згущене 5 б.; 5) квасоля 5 б.; 6) соус томатний 5 б.; 7) сіль йодована 1 п.; 8) печиво-крекер 5 п.; 9) олія 3 л.; 10) цукор 3 кг; 11) макарони 3 кг; 12) рис 3 кг; 13) цукерки 2 кг; 14) паштет 2 б.; 15) сардина 2 б.; 16) цибуля 3 кг; 17) сосиски 2 уп.; 18) сірники 1 уп.; 19) мило туалетне 5 бр.; 20) мило господарське 5 бр; 21) порошок пральний 2 п.; 22) туалетний папір 5 шт. Наявний у справі примірник копії названої заяви не містить відмітки про її отримання відповідачем.

01.12.2022 позивач звернувся до начальника установи відбування покарання із заявою довільної форми щодо придбання продуктів харчування та товарів першої потреби, а саме: 1) чай «За Динамо» 15 п.; 2) кава 15 п.; 3) майонез 3 п.; 4) молоко згущене 5 б.; 5) квасоля 5 б.; 6) соус томатний 5 б.; 7) сіль йодована 1 п.; 8) печиво-крекер 5 п.; 9) олія 3 л.; 10) цукор 3 кг; 11) макарони 3 кг; 12) рис 3 кг; 13) цукерки 2 кг; 14) паштет 2 б.; 15) сардина 2 б.; 16) цибуля 3 кг; 17) сосиски 2 уп.; 18) сірники 1 уп.; 19) мило туалетне 5 бр.; 20) мило господарське 5 бр; 21) порошок пральний 2 п.; 22) туалетний папір 5 шт.; 23) чайник електричний, кип`ятильник; 24) тюнер 1 шт.; 25) віник 1 шт.; 26) Доместос 1 шт. Наявний у справі примірник копії названої заяви не містить відмітки про її отримання відповідачем.

У свою чергу, факт продажу позивачу частини товарів, зазначених у його заявах від 28.11.2022 та 01.12.2022, підтверджують наявні у справі копії корінців чеків: № 3 від 09.12.2022 (мило туалетне 5 шт; мило господарське 5 шт.; порошок пральний 2 шт.; туалетний папір 5 шт.) на суму 283,00 грн; № 64 від 27.12.2022 (чай 8 шт.; кава 8 шт.; кетчуп 2 шт.; майонез 3 шт.; молоко згущене 2 шт.; сіль 1 кг; печиво 4 шт.; вафлі 4 шт.; паштет 3 шт.; сардини 2 шт.; олія 2 шт.; квасоля 3 шт.; соус 2 шт.) на суму 1 469,80 грн; № 65 від 27.12.2022 (макарони 3 кг; сардельки 1 п., 140 гр; віник; миючий засіб; пральний порошок; крем після гоління; порошок 2шт.; паштет 2 шт.) на суму 577,35 грн; № 69 від 27.12.2022 (бочок 0,51; ковбаса 1,47) на суму 328,34 грн, а також копія вкладки до особового рахунку позивача.

Позивач, зважаючи на те, що він не домігся від відповідача продажу частини товарів, а саме: молока згущеного в кількості 5 б.; цукру в кількості 3 кг; рису в кількості 3 кг; цукерок в кількості 2 кг; сардин в кількості 2 б., та вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті цієї ситуації, суд виходить з наступного.

Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду (частина третя статті 63 Конституції України).

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими, є Кримінально-виконавчий кодекс України (далі - КВК України).

Відповідно до статті 2 КВК України, кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (частини перша, друга статті 7 КВК України).

На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу (частина друга статті 151 КВК України).

Отже, державою гарантовано права, свободи і законні інтереси засуджених, які користуються усіма правами людини та громадянина за винятком обмежень, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду.

Перелік прав та обов`язків засуджених до позбавлення волі наведено у статті 107 КВК України, частиною першою якої визначено, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, в тому числі розпоряджатися грошовими коштами, придбавати, володіти і розпоряджатися предметами, речами, виробами, а також придбавати, користуватися і зберігати предмети першої потреби, періодичні видання, літературу, продукти харчування.

Частиною першою статті 108 КВК України передбачено, що засуджені мають право придбавати за безготівковим розрахунком продукти харчування, одяг, взуття, білизну та предмети першої потреби на гроші, зароблені в колоніях, одержані за переказами, за рахунок пенсії та іншого доходу, без обмеження їх обсягу.

Перелік продуктів харчування, одягу, взуття, білизни і предметів першої потреби, що дозволяються до продажу засудженим, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України (частина восьма статті 108 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Зазначеним нормам відповідає пункт 1 розділу ХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за № 1010/32462 (далі Правила; тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з яким засудженим дозволяється придбавати за безготівковим розрахунком продукти харчування і предмети першої потреби без обмеження їх обсягу.

Для придбання засудженими продуктів харчування i предметів першої потреби в установах організовуються крамниці, які працюють щодня, крім вихідних та святкових днів. При цьому адміністрація установи виконання покарань забезпечує, щоб кожний засуджений мав змогу відвідати крамницю не менше трьох разів на місяць згідно з графіком у час, відведений розпорядком дня.

Асортимент продуктів харчування та предметів першої потреби, що дозволені для придбання засудженим, визначений переліком.

Осіб, які тримаються у ПКТ виправних колоній (секторів) максимального рівня безпеки, дільницях посиленого контролю, засуджених до довічного позбавлення волі та арешту, виводити для придбання продуктів харчування і предметів першої потреби забороняється. Для таких осіб придбання продуктів харчування і предметів першої потреби здійснює начальник відділення або особа, яка виконує його обов`язки, за заявою засудженого. З цією метою кожному засудженому, який має право на придбання продуктів харчування і предметів першої потреби, видається для заповнення бланк заяви за формою згідно з додатком 9 до цих Правил.

Придбаний товар видається засудженому під його підпис на заяві.

Матеріалами справи стверджується та не заперечується учасниками справи за змістом заяв по суті спору, що позивач відбуває покарання в приміщенні камерного типу колонії максимального рівня безпеки. Відтак, в силу вимог пункту 1 розділу ХІ Правил позивачу заборонено самостійно здійснювати купівлю товарів в крамниці колонії. Натомість, придбання продуктів харчування і предметів першої потреби здійснює начальник відділення або особа, яка виконує його обов`язки, за заявою позивача, форма якої визначена додатком 9 до Правил.

Як встановлено судом, наявні у справі копії заяв позивача щодо придбання продуктів харчування та товарів першої потреби від 28.11.2022 та 01.12.2022 не містять відміток про їх отримання відповідачем.

Разом з тим, в матеріалах справи також містяться копії корінців чеків № 3 від 09.12.2022, № 64 від 27.12.2022, № 65 від 27.12.2022, № 69 від 27.12.2022, вкладки до особового рахунку позивача, які підтверджують факт продажу позивачу частини придбання продуктів харчування та товарів першої потреби, зазначених у його заявах від 28.11.2022 та 01.12.2022.

Відтак, з огляду на приписи пункту 1 розділу ХІ Правил щодо заборони виведення позивача до крамниці установи для самостійного придбання товарів, суд ухвалою від 06.10.2023 витребував у відповідача належним чином засвідчені бланки заяв за формою згідно з додатком 9 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 № 2823/5, за якими позивачу було продано товари, що зазначені у корінці чеків: № 3 на загальну суму придбаних товарів 283,80 грн; № 64 на загальну суму придбаних товарів 1469,8 грн; № 65 на загальну суму придбаних товарів 577,35 грн; № 69 на загальну суму придбаних товарів 328,34 грн.

На виконання вказаної ухвали, відповідач листом від 10.10.2023 за № 18/3989 повідомив про те, що начальником відділення позивачу надавалися бланки заяв за формою згідно з додатком 9 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 № 2823/5, однак позивач не скористався таким правом та не заповнював їх. Натомість, з метою реалізації права позивача на придбання продуктів харчування і предметів першої потреби та на виконання вимог розділу XI Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, позивача під наглядом та контролем представників адміністрації установи, було здійснено вивід до крамниці установи, для змоги придбати товар, без заповнення заяв за встановленою формою. Після реалізації даного права, позивачу, виписувався чек, які долучені до матеріалів адміністративної справи, а саме: чек № 3 на загальну суму придбаних товарів 283,80 грн; чек № 64 на загальну суму придбаних товарів 1469,80 грн; чек № 65 на загальну суму придбаних товарів 577,35 грн; чек № 69 на загальну суму придбаних товарів 328,34 грн. Жодних заборон чи обмежень, щодо придбання продуктів харчування чи предметів першої необхідності дозволених для придбання засудженим в крамницях установ виконання покарань, ОСОБА_1 в державній установі «Городищенська виправна колонія (№ 96)» не було.

Наведені вище пояснення відповідача щодо обставин продажу позивачу товарів, за наслідками яких були оформлені чеки № 3 від 09.12.2022, № 64 від 27.12.2022, № 65 від 27.12.2022, № 69 від 27.12.2022, суд оцінює критично, позаяк, такі суперечать приписам пункту 1 розділу ХІ Правил. Більше того, такі пояснення відповідача не є належним, достатнім, достовірним та допустим доказом обставин реалізації позивачем права на придбання продуктів харчування та товарів першої необхідності в розумінні статей 73-76 КАС України.

При цьому, будь-яких інших доказів щодо обставин продажу позивачу товарів, вказаних у чеках № 3 від 09.12.2022, № 64 від 27.12.2022, № 65 від 27.12.2022, № 69 від 27.12.2022, відповідачем не надано та судом в ході судового розгляду не здобуто.

У підсумку суд зауважує, що матеріалами справи стверджується факт непродажу позивачу певних товарів, що, до того ж, не заперечується відповідачем за змістом заяв по суті справи.

Отже, право позивача на придбання продуктів харчування та товарів першої необхідності було порушене і враховуючи, що в ході судового розгляду відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності такої своєї бездіяльності, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

За правилами частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Так, звернувшись до суду з позовом, позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у непродажу позивачу продуктів харчування, зазначених у його заявах від 28.11.2022 та 01.12.2022, а саме: а) молоко згущене в кількості 5 банок; б) цукор в кількості 3 кілограма; в) рис в кількості 3 кілограма; г) цукерки в кількості 2 кілограма; ґ) сардини в кількості 2 банки;

зобов`язати відповідача здійснити продаж позивачу продуктів харчування, зазначених у його заявах від 28.11.2022 та 01.12.2022, а саме: а) молоко згущене в кількості 5 банок; б) цукор в кількості 3 кілограма; в) рис в кількості 3 кілограма; г) цукерки в кількості 2 кілограма; ґ) сардини в кількості 2 банки.

Однак, вирішуючи питання про належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд звертає увагу на таке.

По-перше, наявні у справі копії заяв позивача щодо придбання продуктів харчування та товарів першої потреби від 28.11.2022 та 01.12.2022 не містять відміток про їх отримання відповідачем.

По-друге, заяви позивача щодо придбання продуктів харчування та товарів першої потреби від 28.11.2022 та 01.12.2022 не відповідають бланку заяви за формою згідно з додатком 9 до Правил.

По-третє, порядок придбання засудженими продуктів харчування і предметів першої потреби чітко регламентований розділом ХІ Правил.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає змісту та характеру правопорушення.

У свою чергу, частиною другою статті 5 КАС України встановлено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведене вище узгоджується з пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України, згідно з яким у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, з урахуванням обставин справи та вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непродажу позивачу продуктів харчування, а саме: а) молока згущеного в кількості 5 банок; б) цукру в кількості 3 кілограма; в) рису в кількості 3 кілограма; г) цукерок в кількості 2 кілограма; ґ) сардин в кількості 2 банки, а також зобов`язання відповідача здійснити продаж позивачу продуктів харчування, а саме: а) молока згущеного в кількості 5 банок; б) цукру в кількості 3 кілограма; в) рису в кількості 3 кілограма; г) цукерок в кількості 2 кілограма; ґ) сардин в кількості 2 банки, у порядку, встановленому розділом ХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за № 1010/32462.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому позов належить задовольнити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3 від 07.04.2023, яка наявна в матеріалах справи, а тому судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають стягненню з бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)".

Відтак, на користь ОСОБА_1 слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Городищенська виправна колонія (№ 96)» щодо непродажу ОСОБА_1 продуктів харчування, а саме: а) молока згущеного в кількості 5 банок; б) цукру в кількості 3 кілограма; в) рису в кількості 3 кілограма; г) цукерок в кількості 2 кілограма; ґ) сардин в кількості 2 банки.

Зобов`язати Державну установу «Городищенська виправна колонія (№ 96)» здійснити продаж ОСОБА_1 продуктів харчування, а саме: а) молока згущеного в кількості 5 банок; б) цукру в кількості 3 кілограма; в) рису в кількості 3 кілограма; г) цукерок в кількості 2 кілограма; ґ) сардин в кількості 2 банки, у порядку, встановленому розділом ХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за № 1010/32462.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 листопада 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ("Городищенська виправна колонія №96",с. Городище,Рівненський район, Рівненська область,35341, ЄДРПОУ/РНОКПП № НОМЕР_1 )

Відповідач - Державна установа "Городищенська виправна колонія (№96)" (с.Городище,Рівненський район, Рівненська область,35341, ЄДРПОУ/РНОКПП 08564386)

Суддя Ольга ПОЛІЩУК