Справа № 2-А-2442/2011
Суддя: Рукас О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"16" листопада 2023 р. Справа № 2-А-2442/2011
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

16 листопада 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про заміну стягувача його правонаступником, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з заявою про заміну стягувача його правонаступником.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Зазначена заява була мотивована тим, що 24.09.2011 року Вишгородський районний суд Київської області розглянув справу № 2-А-2442/2011 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання виплатити недоотримані суми щомісячної доплати непрацюючому пенсіонеру проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю.

За результатами розгляду даної справи Вишгородським районним судом Київської області винесено постанову від 24.09.2011 року, якою зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 з 07.01.2011 року включно по 22.07.2011 року включно суми щомісячної грошової доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю.

На виконання вищезазначеної постанови суду 30.05.2013 року Вишгородським районним судом Київської області було видано виконавчий лист.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Оскільки ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , на користь якого винесена постанова суду від 24.09.2011 року та вищезазначений виконавчий лист, а сама постанова суду на даний момент часу не виконана, то у своїй заяві ОСОБА_1 просила стягувачем у виконавчому провадженні зазначити себе.

Розглянувши матеріали зазначеної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України - у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України - суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

При цьому у ч. 1 ст. 52 КАС України встановлюється, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Аналогічні положення передбачено у ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження є здійснення процесу правонаступництва у матеріальних правовідносинах, в межах яких виник спір, що був розглянутий судом. При цьому здійснення заміни сторони виконавчого провадження внаслідок правонаступництва можливе лише після відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа суду.

У той же час суд, вирішуючи питання про призначення до судового розгляду заяви про заміну стягувача його правонаступником, дійшов висновку, що зазначена заява містить суттєві недоліки щодо її змісту, внаслідок чого суд позбавлений об`єктивної можливості провести судовий розгляд та вирішити питання про задоволення заяви про заміну стягувача.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Оскільки положеннями процесуального законодавства не врегульовано вимоги щодо форми та змісту заяви про заміну сторони виконавчого провадження, то суд на підставі ч. 6 ст. 7 КАС України вважає за доцільне застосовувати аналогію закону, застосувавши положення ст. 160-161 КАС України, що визначають вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, як вимоги щодо форми та змісту заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

У свою чергу у ч. 4 ст. 161 КАС України зазначається, що позивач (особа, яка звертається до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження) зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зазначена вимога також узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У той же час всупереч зазначеним вимогам ОСОБА_1 не додала до заяви про заміну стягувача його правонаступником всі необхідні докази, на яких ґрунтуються її вимоги. З наданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.04.2019 року судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис № 24. На додаток до цього з наданого свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 26.11.1957 року народження судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому в установленому законодавством порядку шлюбі.

Разом з тим суд звертає увагу, що відповідно до ст. 1218 ЦКУ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦКУ до першої черги спадкоємців за законом, зокрема, належить той з подружжя, що пережив іншого.

Сукупний аналіз положень ст. 1216 та 1223 ЦКУ дає можливість зробити висновок, що спадкування процес переходу прав та обов`язків померлої фізичної особи до інших осіб (спадкоємців), що може здійснюватися як за законом, так і за заповітом.

У той же час з доданих до заяви документів не вбачається здійснення процесу спадкування, тобто переходу прав та обов`язків ОСОБА_2 до його спадкоємців, серед яких, зокрема, може бути ОСОБА_1 . Той факт, що до моменту смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі не засвідчує автоматичного факту набуття нею прав та обов`язків, які належали ОСОБА_2 до моменту смерті і не припинилися у зв`язку з нею. Крім того, відсутність документів, що засвідчують факт прийняття спадщини та здійснення процесу спадкування позбавляє суд можливості повноцінно і правильно вирішити питання про заміну стягувача його правонаступником, оскільки таких правонаступників може бути декілька в залежності від обставин процесу спадкування, кількості спадкоємців, що прийняли спадщину тощо.

Крім того, суд звертає увагу, що в своїй заяві ОСОБА_1 просить здійснити заміну стягувача його правонаступником. Одночасно до самої заяви не додано документів, на підставі яких суд мав би можливість зробити висновок, щодо наявності відкритого виконавчого провадження на підставі виконавчого листа суду.

В контексті цього суд керується висновками ВС, викладеними у постанові від 26.04.2022 року у справі № 333/3655/14 - стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Тобто, відсутність офіційних відомостей щодо існування відкритого виконавчого провадження на виконання постанови суду від 24.09.2011 року позбавляє суд можливості не тільки встановити факт наявності такого виконавчого провадження, але і у випадку, якщо виконавче провадження не відкривалося, перевірити дотримання строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, оскільки сплив такого позбавляє суд правової можливості вчинення процесуальних дій, зокрема, щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Вказаний недолік також позбавляє суд можливості конкретизувати та зрозуміти вимоги ОСОБА_1 , оскільки, за відсутності відкритого виконавчого провадження, мають здійснюватися процесуальні дії щодо заміни стягувача у виконавчому документі, а у випадку наявності відкритого виконавчого провадження судом провадиться заміна сторони виконавчого провадження.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 4 цього ж нормативного припису копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До заяви ОСОБА_1 додано копії документів, які, однак, не засвідчені в установленому законодавством порядку, що у свою чергу становить недолік, який позбавляє суд можливості належним чином розглянути подану заяву.

На кінець, судом встановлено, що відповідачем по даній справі зазначається управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області. Станом на 16.11.2023 року у відомостях Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначається, що вказана юридична особа (ідентифікаційний код 20579166) припинена. За результатами процесу припинення шляхом реорганізації та прийняття КМУ постанов № 988 від 21.12.2016 року «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», №628 від 22.08.2018 року «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» правонаступником вказаної юридичної особи на даний момент часу є Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код юридичної особи 22933548).

У зв`язку з цим з наданої заяви та додатків до неї незрозуміло чи відбувалися відповідні процеси правонаступництва стосовно боржника у процесі виконання постанови суду від 24.09.2011 року, оскільки в такому випадку ОСОБА_1 доцільно ставити на розгляд суду питання не тільки про заміну стягувача, але і про заміну боржника.

Отже, внаслідок невиконання заявником свого обов`язку щодо подачі доказів на підтвердження своїх вимог суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про стягувача правонаступником підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків шляхом: 1) надання повних відомостей щодо процесу спадкування спадщини ОСОБА_2 , зокрема, але не виключно, документів, що підтверджують прийняття ОСОБА_1 спадщини; 2) надання повних відомостей щодо наявності відкритого виконавчого провадження на виконання постанови суду від 24.09.2011 року; у випадку відсутності відкритого виконавчого провадження про це має бути зазначено в заяві про усунення недоліків; 3) надання належним чином завірених копій документів на підтвердження заявлених вимог; 4) уточнення особи боржника, до якого за результатами правонаступництва перейшов обов`язок виконання постанови суду від 24.09.2011 року; за результатами уточнення особи боржника також зазначення відомостей щодо необхідності здійснення його заміни у виданому виконавчому листі чи відкритому виконавчому провадженні.

Відтак, заявниці необхідно усунути зазначені недоліки. У разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 77, 121, 122, 123, 169, 286, 289, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача його правонаступником залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

У разі не усунення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Рукас