Справа № 400/11733/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 р. № 400/11733/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про:

визнання протиправними дії відповідача щодо не проведення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), за 24.02.2022, 25.02.2022, 28.02.2022, 05.03.2022, з 07.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 02.08.2022, з 10.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 04.11.2022, з 11.11.2022 по 22.11.2022 та з 25.11.2022 по 30.11.2022 у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу недоплачену частину додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, за 24.02.2022, 25.02.2022, 28.02.2022, 05.03.2022, з 07.03.2022 по 31.03.22, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 02.08.2022, з 10.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 04.11.2022, з 11.11.2022 по 22.11.2022 та з 25.11.2022 по 30.11.2022, виходячи з її розміру 100000,00 грн, з урахуванням раніше виплаченої суми такої винагороди.

Підставою позову позивач вказує те, що:

у вищенаведені періоди військової служби він виконував бойові завдання в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів національної оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій, що підтверджується відповідними довідками військової частини НОМЕР_2 , а тому відповідач зобов`язаний був виплатити йому за ці періоди додаткову винагороду, встановлену Постановою № 168, в розмірі 100000,00 грн;

посилання відповідача при обґрунтуванні відсутності права позивача на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, у розмірі 100000,00 грн на окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 та Методичні рекомендації щодо заходів з організації документального підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, затверджених начальником Генерального штабу Збройних Сил України 14.05.2022 за № 13459/С (далі Методичні рекомендації № 13459/С), є не правильним і не доречним, оскільки вказані документи носять консультативний характер, та вони суперечать нормативно-правовим актам, які мають вищу юридичну силу.

У відзиві на позовну заяву від 13.10.2023 № 350/305/7/2220пс відповідач заперечив проти позову і просив в його задоволенні відмовити повністю. Відзив умотивовано тим, що:

порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у спірний період були врегульовані окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 та Методичними рекомендаціями № 13459/С, відповідно до яких військовослужбовцям зенітних ракетних підрозділів додаткова винагорода може збільшуватись до 100000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць лише за виконання ними бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

у спірний період позивач не брав безпосередню участь у застосуванні засобів вогневого ураження по повітряним цілям, не виконував бойові завдання з вогневого ураження повітряних цілей, а тому він не має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн;

додані до позовної заяви довідки військової частини НОМЕР_2 про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах видані неуповноваженою на це військовою частиною і в них не зазначено, які саме бойові завдання, що передбачені абзацами третім-тринадцятим пункту 1 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, безпосередньо виконував позивач;

Постановою № 168 не встановлено, яким саме документом Міністра оборони України повинен визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

16.10.2023 через канцелярію суду надійшла заява відповідача від 13.10.2023 № 350/305/7/2221ПС про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду із позовом в частині позовних вимог щодо ненарахування на невиплати відповідачем збільшеної додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн пропорційно на місяць у період з 19.07.2022 по 30.11.2022, за результатами розгляду якої 15.11.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відмову в її задоволенні.

Розглянувши матеріли справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до даних посвідчення офіцера позивач проходить з 25.06.2021 військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

В подальшому позивача перебував у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 :

з 07.02.2022 по 02.08.2022, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.02.2022 № 24 і від 01.08.2022 № 178;

з 09.08.2022 по 04.11.2022 (накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.08.2022 № 187 і від 04.11.2022 № 306);

з 10.11.2022 по 22.11.2022 (накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.11.2022 № 312 по 22.11.2022 № 324);

з 24.11.2022 (наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.11.2022 № 328).

Згідно з Довідкою відповідача від 12.10.2022 № 506/ф за період з лютого по листопад 2022 року включно відповідач виплачував позивачу додаткову винагороду, встановлену Постановою № 168, у розмірі 30000,00 грн щомісяця.

Відповідно до довідок військової частини НОМЕР_2 позивач виконував бойові завдання в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, а саме:

24.02.2022, 25.02.2022 і 28.02.2022 (довідка від 03.11.2022 № 1030);

05.03.2022, з 07.03.2022 по 31.03.2022 (довідка від 03.11.2022 № 1031);

з 01.04.2022 по 30.04.2022 (довідка від 03.11.2022 № 1032);

з 01.05.2022 по 31.05.2022 (довідка від 03.11.2022 № 1033);

з 01.06.2022 по 30.06.2022 (довідка від 03.11.2022 № 1034);

з 01.07.2022 по 31.07.2022 (довідка від 03.11.2022 № 1035);

з 01.08.2022 по 02.08.2022, з 10.08.2022 по 31.08.2022 (довідка від 03.11.2022 № 1036);

з 01.09.2022 по 30.09.2022 (довідка від 03.11.2022 № 1037);

з 01.10.2022 по 31.10.2022 (довідка від 03.11.2022 № 1038);

з 01.11.2022 по 04.11.2022, 11.11.2022 по 22.11.2022, з 25.11.2022 по 30.11.2022 (довідка від 16.12.2022 № 1199).

29.08.2023 представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо виплати позивачу за періоди перебування його у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, у розмірі 100000,00 грн щомісяця.

У листі від 13.09.2023 № 350/305/7/1955пс відповідач повідомив представника позивача, що в його розпорядженні відсутня інформація про виконання позивачем бойових завдань. Крім цього, він наголосив на тому, що військова частина НОМЕР_2 не входить до переліку органів військового управління (штабів угрупування військ (сил)), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, які мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах. Тому військова частина НОМЕР_2 не уповноважена видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Вищенаведений лист підписаний тим же офіцером, що й відповідні довідки військової частини НОМЕР_2 .

Вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував і не виплатив додаткову грошову допомогу, встановлену Постановою № 168, у розмірі 100000,00 грн за періоди, що зазначені у вищевикладених довідках військової частини НОМЕР_2 , позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (абзац перший частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом першим пункту 8 Постанови № 704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу постановлено здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерства юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що міністерство у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, які підписує міністр.

Згідно з частиною третьою статті 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» накази міністерства нормативно-правового змісту підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Таким чином, порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, у тому числі всіх його видів, здійснюється виключно в порядку, що затверджуються наказом Міністерства оборони України, який підлягає державній реєстрації Міністерством юстиції України.

Відтак твердження відповідача про те, що законодавством не встановлено, яким саме документом Міністра оборони України повинен визначатися порядок виплати грошового забезпечення (зокрема, додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168), не відповідає дійсності і спростовується вищенаведеним.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260).

Абзацами один-чотири пункту 2 розділу І Порядку № 260, встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців включає:

щомісячні основні види грошового забезпечення;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту);

допомоги (абзаци п`ятнадцять-сімнадцять пункту 2 розділу І Порядку № 260 (у редакції, чинній з 30.06.2020 по 30.01.2023).

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023 і від 06.11.2023 № 734/2023 продовжено з 05 години 30 хвилин відповідно 26.03.2022 строком на 30 діб, з 25.04.2022 строком на 30 діб, з 25.05.2022 строком на 90 діб, з 23.08.2022 строком на 90 діб, з 21.11.2022 строком на 90 діб, з 19.02.2023 строком на 90 діб, з 20.05.2023 строком на 90 діб, з 18.08.2023 строком на 90 діб та з 16.11.2023 строком на 90 діб.

Отже, воєнний стан в Україні діє з 24.02.2022 до 14.02.2024.

Абзацом першим пункту 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 5 Постанови № 168 ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Тобто відповідно до пункту 1 Постанови № 168 відповідна додаткова винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану щомісячно, а тому вона відноситься до одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців.

Водночас підставою для виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн Постановою № 168 (у первинній редакції) було визначено лише наявність дії воєнного стану у відповідному місяці, за який вона виплачується.

Поряд з цим, для виплати цієї винагороди у розмірі до 100000,00 грн абзацом першим пункт 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) встановлено обов`язкові альтернативні підстави:

або безпосередня участь у бойових діях;

або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» затверджено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, якими розширено коло осіб, яким виплачується додаткова винагорода у розмірі до 100000,00 грн, шляхом доповнення пункту 1 Постанови № 168 абзацами такого змісту:

«Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла);».

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» Постанову № 168 доповнено пунктом 21 такого змісту:

« 21. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».

Порядок виплати цієї допомоги військовослужбовцям у Збройних Силах України визначено наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», який набрав чинності 31.01.2023.

Тобто у період з 24.02.20222 по 31.01.2023 Міністерством оборони України не було визначено порядок виплати цієї допомоги.

Таким чином, у період з 24.02.20222 по 31.01.2023 додаткова винагорода, як одноразовий додатковий вид грошового забезпечення, у розмірі до 100000,00 грн підлягала виплаті військовослужбовцям Збройних Сил України, які проходять військову службу безпосередньо у військових частинах, відповідно до абзацу першого пункту 1 Постанови № 168 лише у випадках:

або безпосередньої їх участі у бойових діях;

або у забезпеченні ними здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Проте, на період дії спірних правовідносин законодавством не було визначено, які документи підтверджують участь військовослужбовців Збройних Сил України у бойових діях чи у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Містився перелік вказаних документів в окремому дорученні Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 та Методичних рекомендаціях № 13459/С.

Однак, як вище суд вже зазначав, порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, у тому числі всіх його видів, здійснюється виключно в порядку, що затверджуються наказом Міністерства оборони України, який підлягає державній реєстрації Міністерством юстиції України.

Тому окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 та Методичні рекомендації № 13459/С носять лише інформаційний характер і не мають нормативно-правового характеру.

Відтак суд відхилив як необґрутоване твердження відповідача щодо того, що окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 та Методичні рекомендації № 13459/С у відповідній частині є обов`язковими для застосування та виконання всіма військовими частинами.

Суд встановив, що з 25.06.2021 позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і в подальшому перебував у відрядженні з 07.02.2022 по 02.08.2022, з 09.08.2022 по 04.11.2022, з 10.11.2022 по 22.11.2022 і з 24.11.2022 у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.02.2022 № 24, від 01.08.2022 № 178, від 08.08.2022 № 187, від 04.11.2022 № 306, від 10.11.2022 № 312 по 22.11.2022 № 324 і від 24.11.2022 № 328.

Відповідно до Довідки відповідача від 12.10.2022 № 506/ф за період з лютого по листопад 2022 року включно відповідач виплачував позивачу додаткову винагороду, встановлену Постановою № 168, у розмірі 30000,00 грн щомісяця.

Згідно з довідок військової частини НОМЕР_2 від 03.11.2022 № 1030, від 03.11.2022 № 1031, від 03.11.2022 № 1032, від 03.11.2022 № 1033, від 03.11.2022 № 1034, від 03.11.2022 № 1035, від 03.11.2022 № 1036, від 03.11.2022 № 1037, від 03.11.2022 № 1038 та від 16.12.2022 № 1199 24.02.2022, 25.02.2022, 28.02.2022, 05.03.2022, з 07.03.2022 по 02.08.2022, з 10.08.2022 по 04.11.2022, 11.11.2022 по 22.11.2022, з 25.11.2022 по 30.11.2022 позивач виконував бойові завдання в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Таким чином, вищенаведеними довідками підтверджується факт безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у період дії воєнного стану, а отже і право позивача на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, у розмірі 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах.

Водночас суд відхилив твердження відповідача про відсутність права позивача на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, у розмірі 100000,00 грн, оскільки позивач у спірний період позивач не брав безпосередню участь у застосуванні засобів вогневого ураження по повітряним цілям, не виконував бойові завдання з вогневого ураження повітряних цілей, а також те, що довідки видані неуповноваженою на це військовою частиною, у зв`язку з тим, що вони ґрунтуються виключно на положеннях окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 та Методичних рекомендацій № 13459/С, а не положеннях наказів Міністерства оборони України.

Отже, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пунктів 1 і 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді, а тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України суд не здійснював.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за 24.02.2022, 25.02.2022, 28.02.2022, 05.03.2022, з 07.03.2022 по 02.08.2022, з 10.08.2022 по 04.11.2022, з 11.11.2022 по 22.11.2022 та з 25.11.2022 по 30.11.2022 у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) недоплачену частину додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за 24.02.2022, 25.02.2022, 28.02.2022, 05.03.2022, з 07.03.2022 по 02.08.2022, з 10.08.2022 по 04.11.2022, з 11.11.2022 по 22.11.2022 та з 25.11.2022 по 30.11.2022, виходячи з її розміру 100000,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум такої винагороди.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 15 листопада 2023 року