Справа № 523/5788/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 523/5788/23

Перша інстанція: суддя Сувертак І.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2023 у справі № 523/5788/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову № 209 від 22.12.2022 про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 2720 грн., за ст. 152 КУпАП, винесену адміністративною комісією Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради;

- закрити провадження в адміністративній справі за ст. 152 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою № 209 від 22.12.2022 адміністративною комісією Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, а саме самовільне зайняття земельної ділянки без дозвільних документів за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що постанова № 209 від 22.12.2022 про накладання адміністративного стягнення є необґрунтованою та незаконною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

22.12.2022 відбулось засідання адміністративної комісії, на якому розглядалася адміністративна справа відносно позивача.

Про винесення оскаржуваної постанови позивач дізнався при ознайомленні 29.03.2023 з матеріалами виконавчого провадження №71318268 від 16.03.23 та отримав її копію. При цьому, відбулося вже подвоєння штрафу до 2720 грн. Позивач не був присутній при розгляді протоколу, не отримував повідомлення про розгляд справи саме 22.12.2022. У зв`язку з масованими обстрілами у грудні-січні та пошкодженням енергосистеми м.Одеси та Одеської області перебував поза межами міста. В зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості захищатися, надати особисто заперечення та пояснення.

Як вбачається з тексту постанови єдиним доказом, на підставі якого винесена оскаржувана постанова і зроблено висновок про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення № 011747 від 01.12.2022, який в свою чергу не містить жодних фактичних обставин, з яких складається об`єктивна сторона вищевказаного правопорушення, а саме не зазначено порушення якого нормативного документу було виявлено та яким шляхом позивач самовільно зайняв земельну ділянку, яку саме та з якою метою.

Враховуючи зазначене, позивач просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства. Доводи позовної заяви вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують правильності оскаржуваної постанови.

Позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій заперечував проти доводів відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Суворовський районний суд м. Одеси рішенням від 18.09.2023 у справі № 523/5788/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишив без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що матеріалами справи не підтверджується вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП;

- суд першої інстанції залишив поза увагою, що оскаржувана постанова прийнята за відсутності та без повідомлення позивача, що є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Позивач надав до апеляційного суду пояснення, в яких заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції, головним спеціалістом Комунальної установи «Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради» Бахтій К.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 011747 від 01.12.2022 відносно ОСОБА_2 за ст. 152 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу 01.12.2022 о 13:30 за адресою АДРЕСА_1 головним спеціалістом КУ «Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради» було виявлено порушення п. 9.1,п.п 20 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 № 1631-VI, а саме самовільне зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки без довільних документів.

Постановою № 209 від 22.12.2022 адміністративною комісією Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, а саме самовільне зайняття земельної ділянки без дозвільних документів за адресою АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що на обґрунтування правомірності оскаржуваної постанови відповідачем до матеріалів справи долучено належні, допустимі та достатні докази, які підтверджують вчинення позивачем адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 частини 1 ст. 218 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до частини 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 частини 1 статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (частини третя і четверта статті 42-4) (частина перша статті 44, стаття 44-1, частина перша статті 44-3, статті 46-1, 46-2, 51, 51-2, 51-4, 88-1, 89, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта, сьома - дев`ята статті 121, частина третя статті 121-3, частини п`ята і сьома статті 122, частина перша статті 122-2, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частини третя і п`ята статті 126, частина четверта статті 127, стаття 127-1, частина третя статті 127-4, стаття 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, частина восьма статті 152-1, статті 154, 155, 155-2-156, частини перша - четверта статті 156-1, статті 156-2, 156-4, 159, 160, частини перша і третя статті 161-1, статті 162, 162-3, частина перша статті 163-17, статті 164-164-8, 164-10, 164-15-164-18, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 166-27, 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), 172-9-1, 172-9-2, 172-10 і 172-19 (про правопорушення, вчинені поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України під час дії воєнного стану), 173 - 173-2, 173-4, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 182 - 183-1, частини перша - третя, сьома статті 184, статті 184-1, 184-2, 184-3 (у частині незаконного використання найменування та ознак належності до Національної поліції України), 185-185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 195-6, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20, 212-22-212-24);

Статтею 152 КУпАП передбачено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначено Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

Відповідно до ст. 14 Закону № 2807-IV об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Статтею 20 Закону № 2807-IV встановлено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно з пунктом 12.1 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 № 1631-VI (далі Правила № 1631) до відповідальності за порушення у сфері благоустрою притягуються особи, винні у:

1) порушенні встановлених державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів;

2) проектуванні об`єктів благоустрою міста з порушенням затвердженої в установленому законодавством порядку містобудівної документації та державних будівельних норм;

3) порушенні встановлених законодавством екологічних, санітарно-гігієнічних вимог та санітарних норм під час проектування, розміщення, будівництва та експлуатації об`єктів благоустрою;

4) порушенні правил благоустрою території міста;

5) порушенні режиму використання й охорони територій та об`єктів рекреаційного призначення;

6) самовільному зайнятті території (частини території) об`єкта благоустрою міста;

7) пошкодженні (руйнуванні чи псуванні) вулично-дорожньої мережі, інших об`єктів та елементів благоустрою міста;

8) знищенні або пошкодженні зелених насаджень чи інших об`єктів озеленення міста, крім випадків, передбачених ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»;

9) забрудненні (засміченні) території міста;

10) неналежному утриманні об`єктів та елементів благоустрою, у тому числі покриття доріг, тротуарів, освітленні територій міста тощо;

11) порушенні режимів використання історичних ареалів з урахуванням обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів, визначених Законом України «Про охорону культурної спадщини» та розділом VI Регулятивного розділу наукової документації «Історико-архітектурний опорний план.», затвердженої наказом Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 р. № 728/0/16-08.

Відповідно до п 3.1.3 Правил № 1631 до об`єктів благоустрою населених пунктів належать:

1) території загального користування:парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку; парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам`ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; території для експлуатації фонтанів, бюветних комплексів та гідротехнічних комплексів ставків; інші території загального користування;

2) прибудинкові території;

3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;

4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Відповідно до пп. 20 п. 9.1 Правил № 1631 на об`єктах благоустрою забороняється самовільно займати земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на користування, володіння земельною ділянкою.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, головним спеціалістом Комунальної установи «Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради» Бахтій К.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 011747 від 01.12.2022 відносно ОСОБА_2 за ст. 152 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу 01.12.2022 о 13:30 за адресою АДРЕСА_1 головним спеціалістом КУ «Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради» було виявлено порушення п. 9.1,п.п 20 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 № 1631-VI, а саме самовільне зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки без довільних документів.

З матеріалів фотофіксацїї, доданого до протоколу, вбачається, що на території загального користування біля житлового будинку ОСОБА_2 зайняв земельну ділянку для здійснення торгівлі продовольчими товарами (овочі, фрукти та інш.) (а.с. 83).

Також, відповідно до вказаного протоколу особу правопорушника встановлено на підставі посвідчення водія № НОМЕР_1 , виданого РЕВ з обслуговування м. Одеси УДАІ ГУМВС України в Одеській області 20.03.2012.

Окрім того, протокол містить особистий підпис ОСОБА_2 . При цьому, будь-які заперечення позивача щодо інкримінованого правопорушення в протоколі відсутні та до протоколу не додано (а.с. 82).

Постановою № 209 від 22.12.2022 адміністративною комісією Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, а саме самовільне зайняття земельної ділянки без дозвільних документів за адресою АДРЕСА_1 , чим було порушено п 9.1, п.п 20 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 № 1631-VI.

Відтак, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що спірна постанова складена уповноваженим суб`єктом у відповідності до вимог статті 280 КУпАП, адміністративною комісією з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, є правильними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що оскаржувана постанова прийнята за відсутності та без повідомлення позивача, що є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем до матеріалів справи долучено розписку ОСОБА_1 про виклик до Адміністративної комісії Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради на 08.12.2022 о 14:00 год.

Наведене свідчить про те, що позивач був повідомлений про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також подальший розгляд матеріалів адміністративною комісією.

Окрім того, відповідачем до матеріалів справи долучено докази повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке направлялось позивачу у зв`язку з відкладенням розгляду справи (а.с. 89).

Як вбачається з вищевказаних доказів, поштове відправлення не вручено ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строків зберігання. Поштове відправлення направлялось відповідачем за адресою: АДРЕСА_2 . Така ж адреса вказана позивачем у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суд суду від 12.06.2019 по справі № 813/3415/18 для інформування особи про час на місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи рекомендований лист. телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Також у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що з`ясовуючи інформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач належним чином повідомляв позивача про розгляд відносно нього справи про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП, на думку колегії суддів, наведені вище доводи апелянта є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував, що матеріалами справи не підтверджується вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2023 у справі № 523/5788/23 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2023 у справі № 523/5788/233 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк