Справа № 580/8286/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року справа № 580/8286/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за березень, травень, 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за березень, травень, 2023 року з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 01.01.2023 по 06.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК внаслідок, тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 01.01.2023 по 06.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що у зв`язку з отриманням бойового тяжкого поранення (23.11.2022) позивач проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, відтак у зв`язку з проходженням військової служби в статусі військовослужбовця ЗСУ в період дії воєнного стану, отриманням бойового тяжкого поранення, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі 30000 грн та у збільшеному до 100000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за періоди стаціонарного лікування та перебування у відпустках за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК внаслідок тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини загалом за період з 23.11.2022 по 06.06.2023.

Разом з тим, як зазначає позивач, йому не в повному обсязі здійснено виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, а саме: позивачу не нараховано та не виплачено додаткову винагороду у розмірі 30000 грн за березень, травень, 2023 року; позивачу не нараховано та не виплачено додаткову винагороду у розмірі збільшеному до 100000 грн, в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках за постановою (висновком) ВЛК внаслідок тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини з 01.01.2023 по 06.06.2023.

Ухвалою від 15.09.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.10.2023 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що виплата спірної додаткової винагороди здійснюється у період дії воєнного стану у порядку та на умовах, визначених керівниками відповідних міністерств та державних органів, за наявності наказу командира. Вказав, що згідно з пунктом 2 розділу XXХIV Порядку № 260, 30000 гривень виплачується військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань), при цьому підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у виконанні бойового (спеціального) завдання бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням). Разом з тим, в журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 та підрозділів, що входять до її складу відсутні відомості щодо виконання бойових завдань позивачем в березні та травні 2023 року. Рапорти командирів підрозділів щодо виконання позивачем бойових завдань в зазначений період до служби діловодства Військової частини НОМЕР_1 не надходили. Відповідач звертає увагу суду, що позивач в своїй позовній заяві також не зазначає, які саме бойові завдання виконувалися ним в березні та травні 2023 року.

Щодо виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн в період перебування у відпустці для лікування після поранення зазначив, що з аналізу п. 12 розділу ХХХIV Порядку № 260 вбачається, що необхідною умовою для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень за час відпустки для лікування після тяжкого поранення є встановлення факту отримання такого поранення під час захисту батьківщини. В той же час відповідно до наданої позивачем довідки ВЛК від 25.04.2023: Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Як вбачається з наданої довідки, в ній відсутнє зазначення, що поранення отримане при захисті Батьківщини. З огляду на викладене, у Військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для нарахування позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 за час його перебування у відпустці для лікування.

Щодо виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн в період перебування на стаціонарному лікуванні зазначив, що в січні 2023 року відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу 100000 грн додаткової винагороди, а також в квітні 2023 року нарахував та виплатив 69333,3 гривні додаткової винагороди, що відповідає виплаті в розмірі 100000 гривень за місяць пропорційно кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні з 07.04.2023 по 25.04.2023. В червні 2023 року відповідач нарахував та виплатив 23000 гривень додаткової винагороди, що відповідає виплаті в розмірі 100000 гривень за місяць пропорційно кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні з 01.06.2023 по 06.06.2023.

Крім того, представник відповідача просив залишити позовну заяву без розгляду в частині вимог про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди за період з лютого по травень 2023 року. В обґрунтування зазначив, що оскільки позовна заява стосується виплати грошового забезпечення військовослужбовця, в даному випадку для визначення строку, протягом якого позивач повинен звернутися до суду може бути застосована частина 1 статті 233 Кодексу законів про працю, яка встановлює тримісячний строк на звернення із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Твердження позивача, що позови про стягнення заробітної плати можуть подаватися без обмеження будь-яким строком, вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки зазначена норма права була чинною до 01.07.2022 та втратила чинність на момент подання позову. Про порушення свого права на отримання додаткової грошової винагороди за кожен місяць позивач мав би дізнаватися не пізніше 5 числа наступного місяця. Таким чином, враховуючи дату подання позову - 11.09.2023, позовні вимоги, що стосуються виплат за травень місяць і раніше вважає такими, що подані з порушенням строку звернення.

Стосовно доводів представника відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Згідно виписок та відпускних квитків (а.с. 45-61) суд встановив, що у зв`язку із отриманням 23.11.2022 поранень, позивач у період з 21.12.2022 по 25.05.2023 перебував на стаціонарному лікування та у відпустці для лікування. Крім того, суд врахував, що про суми нарахування додаткової винагороди у складі грошового забезпечення, відповідач повідомив представника позивача листом від 03.08.2023 № 893/ФЕС.

Встановлені обставини вказують на поважність пропуску позивачем строку звернення до суду, у зв`язку із чим клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду суд вважає необґрунтованим, у задоволенні якого належить відмовити.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.

Суд встановив, що відповідно до відомостей військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 19.04.2022 призваний у Збройні Сили України та з 20.04.2022 зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 .

У зв`язку з отриманням бойового тяжкого поранення, позивач отримав первинну медичну допомогу отримав 23.11.2022 відповідно до форми 100 (а.с. 38-39).

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023, № 981 23 листопада 2022 року ОСОБА_1 одержав: ВТ, ВОП проникаюче голови, обличчя. ВОСП лівого плеча з вогнепальним переломом плечової кістки. Множинні ВОП лівого стегна та гомілки, правого. За обставин: під час виконання бойового завдання (службових обов`язків) в Луганській області. В ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і з оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, захищаючи Батьківщину. В стані алкогольного сп`яніння не перебував. Поранений перебував у засобах індивідуальною захисту (бронежилет та кевларовий шолом).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2601 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 01.02.2023 по 10.02.2023; з 10.02.2023 по 17.02.2023 (виписка № 3576); Згідно відпускного квитка від 19.02.2023 № 78 позивач звільнений у відпустку за станом здоров`я з 18.02.2023 по 19.03.2023; з 20.03.2023 по 29.03.2023 перебував у стаціонарі (виписка № 6979); з 07.04.2023 по 25.04.2023 (виписка - епікриз із медичної карти стаціонарного хворого № 9790); з 28.04.2023 по 01.05.2023 (виписка № 10264); Відповідно до довідки ВЛК від 25.04.2023 № 51 (а.с. 62), позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів. Згідно відпускного квитка від 26.04.2023 № 206 позивач звільнений у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою з 26.04.2023 по 25.05.2023; з 26.05.2023 по 06.06.2023 перебував у стаціонарі (виписка - епікриз із медичної карти стаціонарного хворого № 14724).

На заяву представника позивача відповідач листом від 03.08.2023 № 893/ФЕС (а.с. 17-18) повідомив, що за період з 23.11.2022 року по 31.01.2023 року позивач був включений до наказу на виплату додаткової винагороди з розрахунку 100000 гривень. За лютий 2023 року був включений до наказу на виплату додаткової винагороди з розрахунку 30000 гривень за період 1-9 лютого. За березень 2023 року не включений до наказу про виплату додаткової винагороди. За квітень 2023 року був включений до наказу на виплату додаткової винагороди з розрахунку 30000 гривень за період 1-6 квітня (6 днів) та з розрахунку 100000 гривень за період 7-25 квітня (19днів). За травень 2023 року не був включений до наказу на виплату додаткової винагороди. За червень 2023 року був включений до наказу на виплату додаткової винагороди з розрахунку 30000 гривень за період 8-30 червня. Розбіжностей між нарахованими, згідно наказів командира, сумами додаткової винагороди та фактично виплаченими коштами немає.

Згідно деталізованого розрахунку грошового забезпечення позивача за період січень червень 2023 року (а.с. 79) суд встановив, що відповідач нарахував позивачу додаткову винагорода згідно постанови КМУ № 168:

- у січні 2023 у розмірі - 100000 грн за 31 день;

- у лютому 2023 у розмірі - 9642,90 грн за 9 днів (з розрахунку 30000 грн); 0 грн (з розрахунку 100000 грн);

- у березні 2023 у розмірі - 0 грн (з розрахунку 30000 грн); 0 грн (з розрахунку 100000 грн);

- у квітні 2023 у розмірі - 69333,3 грн за 6 днів (з розрахунку 30000 грн); та за 19 днів (з розрахунку 100000 грн);

- у травні 2023 у розмірі - 0 грн (з розрахунку 30000 грн); 0 грн (з розрахунку 100000 грн);

- у червні 2023 у розмірі - 23000 грн за 23 днів (з розрахунку 30000 грн); 0 грн (з розрахунку 100000 грн).

Бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі за березень, травень, 2023 року, а також у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 01.01.2023 по 06.06.2023 позивач вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260), відповідно до п. 2 якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Зміст вказаних норм дає підстави для висновку про те, що військовослужбовці Збройних Сил України за рахунок коштів державного бюджету отримують грошове забезпечення, яке складається із основних виплат, додаткових та одноразових виплат. При цьому, розмір грошового забезпечення встановлюється Кабінетом Міністрів України, а Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, в пункті 1 якої (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам доповнено новим розділом ХХХIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).

Відповідно до п. 2 розділу ХХХIV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану виплачується в таких розмірах: 30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління); з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30000 гривень.

Відповідно до п. п. 4, 5, 8, 9 розділу ХХХIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Аналіз вказаних приписів постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 вказує на право військовослужбовців Збройних Сил України на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць. Разом з тим, приписи Порядку № 260 пов`язують виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 грн до обставин виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань.

Суд зазначає, що виходячи з приписів частини третьої статті 7 КАС України, при визначенні права позивача на отримання додаткової винагороди пункт 2 розділу ХХХIV Порядку № 260, на застосуванні якого наполягає ВЧ НОМЕР_1 , не належить до застосування, оскільки за імперативною нормою частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII розмір грошового забезпечення військовослужбовців встановлюється Кабінетом Міністрів України, тоді як Міністром оборони України визначається виключно Порядок виплати грошового забезпечення.

Так само пунктом 2-1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 (у редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), на виконання якого внесено зміни до Порядку № 260, уповноважено керівників відповідних міністерств та державних органів визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої цією постановою.

У зв`язку з цим визначення в пункті 2 розділу ХХХIV Порядку № 260 розмірів додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України за певними критеріями виходить за межі наданих Міністерству оборони України повноважень.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22.

З урахуванням зазначеного, доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн у березні, травні 2023 року з підстав не участі позивача в бойових діях, суд вважає необґрунтованими.

Із наявних матеріалах справи суд встановив, що позивач у березні, травні 2023 року перебував у списках ВЧ НОМЕР_1 , у зв`язку із чим позивач має право за вказані місяці на отримання додаткової винагороди року в розмірі до 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць. Як наслідок бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу за вказані місяці додаткової винагороди у зазначеному розмірі є протиправною.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату позивачу за період з 01.01.2023 по 06.06.2023 додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я, суд зазначає таке.

Згідно абз. 5 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода, збільшена до 100000 гривень виплачується також військовослужбовцям Збройних Сил, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Суд встановив, що відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2601 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 01.02.2023 по 10.02.2023; з 10.02.2023 по 17.02.2023 (виписка № 3576); Згідно відпускного квитка від 19.02.2023 № 78 позивач звільнений у відпустку за станом здоров`я з 18.02.2023 по 19.03.2023; з 20.03.2023 по 29.03.2023 перебував у стаціонарі (виписка № 6979); з 07.04.2023 по 25.04.2023 (виписка - епікриз із медичної карти стаціонарного хворого № 9790); з 28.04.2023 по 01.05.2023 (виписка № 10264); Відповідно до довідки ВЛК від 25.04.2023 № 51 (а.с.62), позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів. Згідно відпускного квитка від 26.04.2023 № 206 позивач звільнений у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою з 26.04.2023 по 25.05.2023; з 26.05.2023 по 06.06.2023 перебував у стаціонарі (виписка - епікриз із медичної карти стаціонарного хворого № 14724).

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023, № 981 23 листопада 2022 року ОСОБА_1 одержав: ВТ, ВОП проникаюче голови, обличчя. ВОСП лівого плеча з вогнепальним переломом плечової кістки. Множинні ВОП лівого стегна та гомілки, правого. За обставин: під час виконання бойового завдання (службових обов`язків) в Луганській області. В ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і з оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, захищаючи Батьківщину. В стані алкогольного сп`яніння не перебував. Поранений перебував у засобах індивідуальною захисту (бронежилет та кевларовий шолом).

Таким чином, перебування позивача на стаціонарному лікуванні, а також у відпустці за станом здоров`я у період з 01.02.2023 по 06.06.2023 включно, зумовлене отриманими ним численними пораненнями, пов`язаними із захистом Батьківщини, у зв`язку із чим, на переконання суду, за вказаний період позивач має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн.

Відповідач в обґрунтування заперечень в цій частині вимог зазначає, що у довідці ВЛК від 25.04.2023 відсутнє посилання, що поранення отримане при захисті Батьківщини.

Надавши оцінку вказаним посиланням, суд встановив, що у довідці ВЛК від 25.04.2023 № 51 (а.с.62) зазначено, що захворювання позивача, пов`язане з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня).

Натомість суд врахував, що 18.02.2023 відповідач видав довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 981 (а.с. 42) за формою згідно Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України № 402 в якій відображено, що позивач отримав численні поранення під час виконання бойового завдання в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і з оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, захищаючи Батьківщину.

Таким чином, матеріалами справи та, зокрема, виданою відповідачем довідкою підтверджується, що поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини. Суд зазначає, що в умовах введеного в Україні воєнного стану вищевказане посилання відповідача суд вважає необґрунтованим та таким, що носить формальні ознаки.

Суд встановив, що згідно деталізованого розрахунку грошового забезпечення позивача за період січень червень 2023 року (а.с.79) відповідач нарахував позивачу у січні 2023 додаткову винагороду у розмірі - 100000 грн за 31 день. Натомість за лютий, березень, травень та червень не здійснив нарахувань спірної додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн; у квітні 2023 здійснив нарахування за 19 днів (з 07.04.2023 по 25.04.2023). Натомість з 26.04.2023 по 30.04.2023 нарахувань не здійснив, тобто відповідач здійснив нарахування спірної винагороди за квітень 2023 не у повному обсязі.

Підсумовуючи наведене, враховуючи не прийняття відповідачем наказу про нарахування позивачеві щомісячної додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 01.02.2023 по 29.03.2023, з 26.04.2023 по 06.06.2023, суд доходить висновку, що відповідач у спірних правовідносинах допустив протиправну бездіяльність.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, для належного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за періоди з 01.02.2023 по 29.03.2023 включно, з 26.04.2023 по 06.06.2023 включно, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, вимоги позивача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за березень, травень 2023 року у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць належить задовольнити лише за період з 30.03.2023 по 31.03.2023, оскільки за іншу частину періоду у березні та травні 2023 року позивачу належить до виплати додаткова винагорода у розмірі, збільшеному до 100000 гривень. Суд зазначає, що постанова № 168 не встановлює права на нарахування військовослужбовцю додаткової винагороди за один і той самий період одночасно у розмірі до 30000 та до 10000 грн відповідно.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період дії воєнного стану, з 30.03.2023 по 31.03.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період дії воєнного стану, з 30.03.2023 по 31.03.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за періоди з 01.02.2023 по 29.03.2023, з 26.04.2023 по 06.06.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за періоди з 01.02.2023 по 29.03.2023 включно, з 26.04.2023 по 06.06.2023 включно, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 14.11.2023.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК