Справа № 200/1660/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року справа №200/1660/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєв Е.Г., суддів Гайдара А.В. , Компанієць І.Д. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 р. у справі № 200/1660/22 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Обласного центру медико-соціальної експертизи, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення Обласного центру медико - соціальної експертизи від 24.11.2021 року щодо ОСОБА_2 ; зобов`язати обласний центр медико-соціальної експертизи, повторно здійснити дослідження медичних документів ОСОБА_2 для прийняття рішення про встановлення причинного зв`язку його смерті із професійним захворюванням за наявними в медичних документах ОСОБА_2 відомостями.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Обласного центру медико-соціальної експертизи від 24.11.2021 року щодо ОСОБА_2 ; зобов`язав обласний центр медико-соціальної експертизи повторно здійснити дослідження медичних документів ОСОБА_2 для прийняття рішення про встановлення причинного зв`язку його смерті із професійним захворюванням за наявними в медичних документах ОСОБА_2 відомостями з урахуванням висновків, викладених у даному судовому рішенні; стягнув з Обласного центру медико-соціальної експертизи (місто Краматорськ, вулиця Дніпропетровська, 14, ) на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн., 40 коп.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що враховуючи важкий перебіг гострого респіраторного захворювання COVID-19 підтвердженого лабораторно, з двобічною полісігментарною пневмонією, поліорганною недостатністю, а також анамнез захворювання потерпілого ОСОБА_2 , перебіг та відсутність негативної динаміки професійного захворювання, відсутність інструментально та клінічно підтверджених при житті ускладнень професійного захворювання, важку супутню патологію потерпілого: ІХС: стенокардія напруження ФК 3, нестабільний перебіг, персистуюча форма фібриляції з тахісистолією шлуночків, помірна мітральна та трикуспідальна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз, СН 2а ст. з діастолічною дисфункцією лівого шлуночка, гіпертонічна хвороба 2 ст, ризик 3 на думку представників управління ВД ФССУ в Донецькій області зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням хронічний обструктивний бронхіт пилової етіології, емфізема легень, легенева недостатність 2 стадії відсутній.

Також, відповідно до виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 13 (21) ОСОБА_2 хворів з початку грудня 2020 року, а не як зазначає позивач «наприкінці грудня 2020 року». Позивач не зазначає, що результат аналізу ПЛР на РНК вірусу COVID-19, взятий 09.12.2020 - позитивний.

Скаржник зазначає, що не обґрунтоване посилання позивача на протокол (карту) патологоанатомічного дослідження № 8 від 19.01.2021, яким встановлено основний патологоанатомічний діагноз: хронічний обструктивний бронхіт з загостренням, діффузний пневмосклероз, емфізема легенів (захворювання професійне).

Для встановлення причино-слідчого зв`язку смерті потерпілого з встановленим професійним захворюванням враховуються певні критерії визначені законодавством.

Обласна профпатологічна МСЕК 30.06.2021 розглянула медичну документацію ОСОБА_2 з метою встановлення причинно-наслідкового зв`язку смерті з професійним захворюванням.

У зв`язку з особистою думкою ФСС медична документація спрямована до ЦМСЕК МОЗ України.

Згідно листа ЦМСЕК МОЗ України № 56-13/54527 від 16.07.2021 враховуючи складність даного експертного випадку комісія рекомендує обласній МСЕК прийняти рішення після отримання науково-обґрунтованого консультативного висновку Державного НДІ МСПІ м. Дніпро.

Відповідно до консультативного висновку позаштатної загальноінститутської медико-експертної комісії ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» від 26.10.2021 № 232 встановлено: «основною причиною смерті гр. ОСОБА_2 є поліорганна недостатність внаслідок важкої форми перебігу гострого респіраторного захворювання COVID-19 з двобічною полісегментарною пневмонією, інфекційної інтоксикації на фоні важкої ІХС, вираженого атерокардіосклерозу, фібриляції пересердь, некомпенсованої серцево-судинної недостатності, енцефалопатії 3 ст. з тетрапарезом. Дані захворювання є загальними. Тому причино-наслідкового зв`язку між його смертю та професійним захворюванням легень немає.»

Скаржник вважає, що посилання позивача на норми ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про реабілітацію інвалідів в Україні», Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, Інструкцію про встановлення груп інвалідності є необґрунтованими, оскільки застосуванню підлягає вимоги Інструкції про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України 15.11.2005 № 606.

Також позивач не оскаржив вищезазначеного рішення МСЕК у відповідність до вимог п. 2.17. Інструкції про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України 15.11.2005 № 606.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_2 , 1957 року народження, працював прохідником підземним 1 рік 7 місяців, майстром гірничим підземним 14 років, електрослюсарем підземним 3 роки 11 місяців, помічником начальника дільниці підземним 12 років 8 місяців на ДП Шахтоуправління ПівденноДонбаське №1, загальний стаж 36 років, в умовах впливу шкідливих факторів 32 роки 2 місяці.

ОСОБА_1 , в період з 25.08.1979 року по 18.01.2021 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 тривалий час хворів на хронічний обструктивний бронхіт, у жовтні 2013 року обстежений в КЛПУ ОКЛПЗ м. Донецьк де вперше встановлено діагноз хронічне обструктивне захворювання легень пилової етіології, друга стадія, помірний перебіг ЛН 2 ст, захворювання професійне. Супутній діагноз: ІХС: прогресуюча стенокардія напруження з 07.10.2013, атеросклеротичний кардіосклероз, розширення кореня та висхідного відділу аорти, атеросклероз коронарних артерій, гіпертонічна хвороба 2 стадія 2 ступень риск 3, СН 2а з порушенням діастолічної функції лівого шлуночка, ФВ 70%.

14.11.2013 хворого оглянуто на міжрайонній МСЕК №3 м. Донецьк де встановлено 3 групу професійного захворювання та визначено 60 % втрати професійної працездатності за наслідками професійної патології безстроково. Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.11.2013, витяг з акту огляду у МСЕК №234398 від 14.11.2013, на обліку у відділенні з 14.11.2013.

Протягом 2014 року ОСОБА_2 за медичною допомогою не звертався. У лютому та жовтні 2015 році лікувався у терапевтичному відділенні Долинської ЦРЛ з діагнозом ХОЗЛ пилової етіології ЛН 2 ст.(на виписних епікризах відсутні штамп лікувального закладу та печатки лікарів).

В листопаді 2017 року знаходився на лікуванні в денному стаціонарі за місцем мешкання з діагнозом ХОЗЛ пилової етіології, тяжкий перебіг, емфізема легенів, ЛН 2 ст., ІХС: стенокардія напруження, ФК 3, гіпертонічна хвороба 2, СН 2а. Отримував лазолван та еуфілін внутрішньовенно, фуросемід, верошпірон, муцитус, предуктал, інгаляції з венталіном. До відділення ФСС стосовно забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення не звертався.

У 2018-2019 роках за лікуванням з приводу професійної патології не звертався. З 08.05.2018 по 14.05.2018 потерпілий лікувався в терапевтичному відділенні Курахівської лікарні з діагнозом ІХС: стенокардія напруження, ФК 2, атеросклеротичний кардіосклероз, фібриляція передсердь вперше виникла, гіпертонічна хвороба 2, риск 3, СН 1. 02.06.2019-23.06.2019- лікування у відділенні невідкладної кардіології ДОКТМО з діагнозом ІХС: стенокардія напруження ФК 3, нестабільний перебіг з 02.06.2019 по 07.06.2019, атеросклеротичний кардіосклероз, персистуюча форма фібриляція передсердь з тахісистолією шлуночків, помірна мітральна та трикуспідальна недостатність з розвитком помірної легеневої гіпертензії, СН 2А з приступами кардіальної астми на догоспітальному етапі, гіпертонічна хвороба 2 ст., риск 3.

Протягом 2020 року ОСОБА_2 двічі лікувався амбулаторно у сімейного лікаря Мар`їнської амбулаторії ЗПСМ з діагнозом ХОЗЛ пилової етіології 3 ст., фаза загострення, дифузний пневмосклероз, емфізема легень, ЛН 2 ст. Супутній діагноз: ІХС: стенокардія напруження ФК 2, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ст, ризик 3, фібриляція передсердь, СН 1 ст. Рентгенографія органів грудної клітини від 18.08.2020 посттравматична деформація ребер праворуч, легені без патологічних тіней, серце поширене вліво, дуги згладжені, аорта ущільнена. Отримує лікування: муколван, трізіпін, дексаметазон внутрішньовенно, аскоріл, серрата, клопідогрель, кордарон, верошпірон, інгаляції з пульмікортом. Спостерігалася позитивна динаміка на фоні отриманого лікування. Останнє погіршення у грудні 2020 року, коли з`явились скарги на підвищення температури, задишку, слабкість, утруднене дихання. Звернувся до сімейного лікаря 08.12.2020, стан при огляді важкий, ЧД 24 за хвилину, ЧСС 100 за хв., SPO 87%. Рентгенографія від 08.12.2020 двобічна полісегментарна пневмонія, хворого госпіталізовано до стаціонару. З 08.12.2020 по 02.01.2021 ОСОБА_2 знаходився на лікуванні у кардіологічному відділенні Мар`їнської ЦРЛ, перепрофільованому для лікування хворих на пневмонію та COVID-19 з діагнозом: COVID-19 респіраторна хвороба: двобічна полісегментарна пневмонія ЛН 2 ст, ПЛР забір від 09.12.2020 №594 позитивний. Супутній діагноз: ІХС: стенокардія напруження ФК 3, атеросклеротичний кардіосклероз, СН 2а ст. з діастолічною дисфункцією лівого шлуночка, гіпертонічна хвороба 2 ст, ризик 3, ХОЗЛ 3 стадія пилового генезу, емфізема легень. 21.12.2020 контрольна рентгенографія органів грудної клітини - динаміка негативна. На фоні проведеної терапії стан хворого залишався нестабільним, сатурація 86%-99%, значне погіршання 01.01.2021, коли з`явилась неадекватність поведінки, психомоторне збудження. 02.01.2021 хворий був забраний родичами з відділення. Вдома стан різко погіршився, з`явились виражена слабкість, чорний стул, відсутність рухів в нижніх кінцівках. 02.02.2021 хворого госпіталізовано до хірургічного відділення КНП Курахівська міська лікарня з попереднім діагнозом шлункова-кишкова кровотеча. 03.01.2021 стан різко погіршився, ЧД 25 за хв., SPO 80%. З діагнозом позашпитальна двобічна пневмонія, ДН 1-2, COVID-19 ОСОБА_2 переведено в палату інтенсивної терапії інфекційного відділення КНП Курахівська міська лікарня. Не зважаючи на проведене лікування, стан хворого поступово погіршувався, наростала поліорганна недастатність, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19.00 констатовано смерть.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 9 від 19.01.2021 року причиною смерті ОСОБА_2 стали хронічний обструктивний бронхіт з загостренням (пильової єтіології).

30.06.2021 р. Обласна профпатологічна МСЕК розглянула медичну документацію ОСОБА_2 з метою встановлення причинно-наслідкового зв`язку смерті з професійним захворюванням. У зв`язку з особистою думкою ФСС медична документація спрямована до ЦМСЕК МОЗ України. Згідно листа ЦМСЕК МОЗ України № 56-13/54527 від 16.07.2021 р. враховуючи складність даного експертного випадку комісія рекомендує обласній МСЕК прийняти рішення після отримання науково-обґрунтованого консультативного висновку Державного НДІ МСПІ м. Дніпро.

Відповідно до консультативного висновку позаштатної загальноінститутської медико-експертної комісії ДУ Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України від 26.10.2021 року № 232 встановлено: основною причиною смерті гр. ОСОБА_3 є поліорганна недостатність внаслідок важкої форми перебігу гострого еспіраторного захворювання COVID-19 з двобічною полісегментарною пневмонією, інфекційної інтоксикації на фоні важкої ІХС, вираженого атерокардіосклерозу, ібриляції пересердь, некомпенсованої серцево-судинної недостатності, енцефалопатії 3 ст. з тетрапарезом. Дані захворювання є загальними. Тому причино- аслідкового зв`язку між його смертю та професійним захворюванням легень немає.

24.11.2021 медична документація ОСОБА_2 повторно розглянута на засіданні Обласної профпатологічної МСЕК. Враховуючи консультативний висновок № 323 було прийнято рішення про відсутність причинно-наслідкового зв`язку смерті з професійним захворюванням легень.

Згідно змісту листа від 24.12.2021 року Обласного центру МСЕК позивача повідомлено про відсутність причинно-наслідкового зв`язку смерті з професійним захворюванням легень.

Відповідно висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) КЗОЗ Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи № 2/1 від 24.11.2021 року настання смерті ОСОБА_2 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з встановленим йому при житті професійним захворюванням (хронічне-обструктивне захворювання легенів пилової етіології).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.7 ч.1 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV ( далі-Закон № 1105) професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою

За приписами ч.1 ст. 38 Закону № 1105 ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, причину, час настання та групу інвалідності у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги.

Питання, щодо встановлення факту причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням, регулюються «Інструкцією про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.11.2005 № 606 ( далі Інструкція МОЗ № 606) та «Положенням про медико-соціальну експертизу», затвердженим Постановою КМУ від 03.12.2009 № 1317 ( далі Положення № 1317).

Положення № 1317 визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації. (п.1)

Відповідно до п.4 Положення № 1317 Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Центр (бюро) очолює головний лікар, який призначається Міністром охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, керівником управління охорони здоров`я обласної (міської) держадміністрації.

Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

За приписами п. 5 Положення № 1317 Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

За пунктом 12 Положення, кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії зокрема: здійснюють організаційно-методичне керівництво та контроль за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними змінюють їх; повторно оглядають осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснюють контроль за повнотою і якістю їх виконання.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.11.2005 р. № 606, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.12.2005р. за №1455/11735, затверджено Інструкцію про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом.

Відповідно до визначень, наведених в п.1 Інструкції № 606: причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом - зв`язок, який можна встановити між перебігом професійних захворювань (отруєнь) або наслідками трудового каліцтва з урахуванням форми, стадії, тяжкості функціональних порушень, розвитку ускладнень за життя, патоморфологічними та гістологічними змінами в органах та системах організму, що виявлені під час розтину, та настанням смерті.

Професійне захворювання - захворювання, яке виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно тривалим впливом шкідливих речовин, певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Перелік професійних захворювань затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2000 N 1662 . Професійний характер захворювання визначається лікарською експертною комісією у складі спеціалістів спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу згідно з Переліком спеціалізованих лікувально-профілактичних закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.03.2003 N 133, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.04.2003 за N 283/7604.

Заявник - особа, що має право на отримання соціальних виплат відповідно до статті 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

За приписами пп.2.1, 2.2. п.2 Інструкції № 606, перелік МСЕК, на які покладаються функції щодо встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затверджується відповідним наказом Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управлінь охорони здоров`я обласних, Севастопольської міської і Головного управління охорони здоров`я та медичного забезпечення Київської міської державних адміністрацій.

Для розгляду причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням, отруєнням або трудовим каліцтвом до МСЕК направляються відповідні документи постраждалих, у яких при житті було встановлено професійне захворювання (отруєння), трудове каліцтво, що спричинило стійку втрату професійної працездатності, та померлих після вступу в дію Закону України "Про охорону праці".

Таким чином, органом, який встановлює причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом, є лише медико-соціальна експертна комісія.

За положенням пп.2.3. п.2 вказаної Інструкції документи, необхідні для визначення причинного зв`язку професійного захворювання (отруєння) або трудового каліцтва з настанням смерті, подаються в оригіналі або їх копії, засвідчені в установленому чинним законодавством порядку.

Згідно з пп.2.4. п.2 вказаної Інструкції , розгляд питання про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом проводять на підставі таких документів: направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання (отруєння), або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) або лікарсько-консультаційної комісії лікувально-профілактичного закладу (далі - ЛПЗ), суду чи прокуратури; свідоцтва про смерть або його копії; посмертного епікризу, завіреного адміністрацією ЛПЗ, в якому перебував на лікуванні, диспансерному нагляді померлий; оригіналу медичної карти амбулаторного хворого, з описом її змісту, зробленим ЛПЗ; копії протоколу патолого-анатомічного розтину з гістологічним дослідженням, затвердженої завідувачем патолого-анатомічного бюро, головним лікарем чи заступником головного лікаря з медичної частини або з поліклінічного розділу роботи, чи акта судово-медичного та судового гістологічного дослідження, затвердженого начальником обласного бюро (міського, районного відділення) судово-медичної експертизи (якщо вони були проведені); акта про нещасний випадок на виробництві, якщо був нещасний випадок; медико-експертної справи померлого (подається на підставі даних останньої довідки МСЕК про визначення інвалідності та/або відсотків втрати професійної працездатності, яку надають родичі померлого).

За положенням пп.2.5, 2.7. п.2 вказаної Інструкції у разі відсутності окремих документів, перелічених у пункті 2.4, та неможливості їх поновлення рішення приймаються на підставі наявних документів, що дозволяють винести обґрунтоване експертне рішення щодо причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або наслідками трудового каліцтва.

У разі потреби ЛПЗ зобов`язаний надавати за запитом МСЕК додаткову медичну документацію (медичні карти стаціонарного хворого, рентгенологічні знімки, електрокардіограми та ін.), гістологічні препарати, необхідні для розгляду причинного зв`язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку що дослідження визначених п.2.4 Інструкції документів є достатніми для розгляду питання про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням.

Положеннями пп.2.10 п. 2 вказаної Інструкції визначено, що висновок про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом оформляється довідкою у трьох примірниках, що використовується МСЕК за формою, що затверджується МОЗ України та видається: перший - установі, що надавала направлення до МСЕК, другий - відповідному відділенню виконавчої дирекції Фонду, третій - заявнику. Підставою є акт визначення причинного зв`язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом (форма акта затверджується МОЗ України).

Відповідно до пункту 2.13 Інструкції, для розгляду особливо складних експертних випадків щодо встановлення причинного зв`язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом до роботи МСЕК можуть залучатися як консультанти наукові співробітники, головні фахівці різних медичних спеціальностей профпатологи, травматологи, патологоанатоми та ін. Головний експерт обласного Центру (Бюро)медико-соціальної експертизи має право направити медико-експертну документацію померлого до Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України м. Дніпропетровськ), Українського державного науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів МОЗ України (м. Вінниця), висновок яких є консультативним для МСЕК.

Пунктом 2.14 Інструкції встановлено, що остаточне рішення про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом МСЕК може прийняти тільки після всебічного вивчення наданої медичної документації померлого, запиту й розгляду, у разі потреби, додаткових документів та проведення необхідних консультацій.

Рішення МСЕК приймається протягом місяця з дати надходження документів померлого, а у разі необхідності витребування додаткових документів з інших закладів, установ, організацій, терміни прийняття рішення може бути подовжено ще на один місяць з повідомленням зацікавлених осіб.

Положеннями пп.2.17 п. 2 вказаної Інструкції визначено, що оскарження рішення МСЕК про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом заявником або представником Фонду здійснюється згідно з розділом V Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.92 N 83 ( 83-92-п ) (із змінами), шляхом подання протягом місяця з моменту отримання висновку МСЕК письмової заяви до МСЕК, в якій розглядалося встановлення причинного зв`язку смерті, або до Кримської республіканської, обласної, центральної міської МСЕК або до відповідного відділу (управління) охорони здоров`я.

Відділ (управління) охорони здоров`я, що розглядав оскарження, в триденний строк з дня одержання заяви надсилає усі наявні документи разом із заявою на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської МСЕК, яка не пізніше ніж через місяць з дня реєстрації заяви проводить розгляд документів і приймає відповідне рішення та повідомляє відділ (управління) охорони здоров`я.

Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської МСЕК може бути оскаржене до МОЗ України, за дорученням якого справи можуть бути розглянуті в Українському державному науково-дослідному інституті медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України (м. Дніпропетровськ), Українському державному науково-дослідному інституті реабілітації інвалідів МОЗ України (м. Вінниця) або визначеною комісією іншої області.

Положеннями пп.2.19 п. 2 вказаної Інструкції визначено, що рішення МСЕК з питань причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом може бути оскаржене до суду у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 3 Інструкції передбачено критерії визначення причинного зв`язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, а сам: (п 3.1) перебіг основного і супутніх захворювань, що підтверджуються клініко-інструментальними методами обстеження, висновками спеціалізованих лікувально-профілактичних закладів, результатами патолого-анатомічного або судово-медичного дослідження (якщо вони були проведені); (п. 3.2) ускладнення професійного захворювання (отруєння), трудового каліцтва, час їх настання та ступінь тяжкості, що підтверджені клініко-інструментальними методами обстеження за життя у лікувально-профілактичному закладі або висновками лікарів відповідного профілю з урахуванням етіопатогенетичного зв`язку ускладнень з основним захворюванням та безпосередньою причиною смерті; (п. 3.3) можливість регресування чи прогресування окремих форм професійної патології з моменту припинення дії шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища.

За наслідком системного аналізу вказаних правових норм колегія суддів зазначає, що функції щодо встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням покладаються саме на МСЕК , з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я, які в своїй діяльності керуються Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

Як вірно зазначено судом першої інстанції дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Таке право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, визначення причинного зв`язку професійного захворювання (отруєння) або трудового каліцтва постраждалого з настанням смерті, є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд не може підміняти компетенцію іншого органу та приймати рішення про наявність причинного зв`язку смерті з профзахворюванням. Суд лише перевіряє правомірність дій та рішень відповідача, їх відповідність законам України та підзаконним нормативно-правовим актам.

Отже, суди позбавлені можливості оцінювати обґрунтованість медичних висновків при прийнятті певного рішення, оскільки не є спеціалізованими установами в медичній сфері, суди вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури його прийняття, а оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального та процесуального права.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17.03.2020 справа №240/7133/19, від 08 серпня 2019 року справа №820/11362/15.

Як зазначалось, у відповідності до п. 2.13, 2.14 Інструкції, МСЕК може прийняти остаточне рішення про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням тільки після всебічного вивчення наданої медичної документації потерпілого. Наявність або відсутність такого зв`язку може бути встановлена на підставі аналізу відповідних документів, зазначених в п.п.2.4 розділу 2 Інструкції. При цьому, для розгляду особливо складних експертних випадків щодо встановлення причинного зв`язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом до роботи МСЕК можуть залучатися як консультанти наукові співробітники, головні фахівці різних медичних спеціальностей профпатологи, травматологи, патологоанатоми та інших.

Колегія суддів враховує, що питання про встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю та професійним захворюванням розглядалося обласною комісією. Рішення приймалось на засіданні колегіально з урахуванням представлених медичних документів зазначених в п.п.2.4 розділу 2 Інструкції № 606.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем відповідно до пункту 2.13 для розгляду зазначеного випадку залучались консультанти, а саме враховано при прийнятті рішення консультативний висновок позаштатної загальноінститутської медико-експертної комісії ДУ Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України від 26.10.2021 року № 232. При цьому суд зазначає, що за положенням Інструкції такий висновок для МСЕК є консультативним.

Проте, матеріали справи містять рішення Обласної профпатологічної МСЕК від 24.11.2021 року та висновок експерта КЗОЗ Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи № 2/1, які містять протилежні висновки з приводу причинно-наслідкового зв`язку смерті з професійним захворюванням легень померлого ОСОБА_2 . Експерти, які складали висновок № 2/1, відповідно до ч. 7 ст. 101 КАС України попереджені про відповідальність за ст. 384, 385, 387 КК України.

Суд зазначає, що з урахуванням визнання МСЕК зазначеного випадку, як особливо складного експертного випадку, протилежності висновків, вказані документи у розумінні положень Інструкції також підлягають врахуванню МСЕК.

На підставі викладеного, враховуючи наявність експертного висновку за яким встановлено причинно-наслідкового зв`язку між професійним захворюванням та смертю, суд погоджується з висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду судами не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача при винесенні оскаржуваного рішення, суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 р. у справі № 200/1660/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 р. у справі № 200/1660/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 15 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач: Е.Г.Казначеєв

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць