Справа № 260/7042/23
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2023 року м. Ужгород№ 260/7042/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області внести зміни до відомостей реєстру застрахованих осіб щодо ОСОБА_1 за період з 16.07.2007 по 16.02.2009 в частині виправлення помилки у реєстраційному номері облікової картки платника податків, а саме замість номеру « НОМЕР_1 » внести номер « НОМЕР_2 ».

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з метою обчислення наявного трудового стажу вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду із заявою, за результатами розгляду якої її було повідомлено про неможливість зарахування до такого період роботи з 16.07.2007 по 16.02.2009 у ФОП ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що відсутня сплата страхових внесків за відповідний період роботи. В подальшому нею було з`ясовано, що при сплаті таких ФОП ОСОБА_2 було помилково зазначено невірний ідентифікаційний код, що підтверджується поданою звітністю за формою ОК-5. Наразі ФОП ОСОБА_2 припинила свою підприємницьку діяльність, а тому не може внести відповідні коригування до Реєстру застрахованих осіб. З метою виправлення вказаної помилки в липні 2023 року вона звернулася до відповідача із відповідною заявою, однак у задоволенні такої було відмовлено та роз`яснено, що внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб можливе за рішенням суду.

28 серпня 2023 року відповідач надіслав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив та просив суд у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що згідно із законодавчими вимогами орган Пенсійного фонду України позбавлений можливості коригувати звіти страхувальників без їх участі, окрім внесення змін та уточнень за рішенням суду, що набрало законної сили. Підтвердив, що відповідно до даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за період з 16.07.2007 по 11.02.2009 подались ФОП ОСОБА_2 на РНОКПП НОМЕР_1 , що є помилковим. В свою чергу наразі реєстрація підприємницької діяльності вказаної фізичної особи-підприємця є припиненою.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 13 липня 2023 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області) із заявою, в якій просила внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування шляхом внесення всіх індивідуальних відомостей про неї за період з 16.07.2007 по 16.02.2009. Подання вказаної заяви аргументувала тим, що до її трудового стажу не було зараховано зазначений період роботи в ФОП ОСОБА_2 у зв`язку з невірним зазначенням її ідентифікаційного коду при сплаті страхових внесків. Наразі ФОП ОСОБА_2 припинила свою підприємницьку діяльність, а тому самостійно виправити допущену помилку не може.

За результатами розгляду поданої ОСОБА_1 заяви листом ГУ ПФУ в Запорізькій області №0800-0705-8/46219 від 18.07.2023 повідомлено заявника про те, що для підтвердження зазначеного страхового стажу, набутого в період роботи у ФОП ОСОБА_2 , їй необхідно звернутися до суду, оскільки така фізична особа-підприємець знята з обліку в органах МДЗУ.

З метою внесення змін до відомостей Реєстру застрахованих осіб та захисту свого права на належний розмір пенсійного забезпечення, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії та інші соціальні виплати як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Спір в даній адміністративній справі виник з приводу часткового неврахування органом Пенсійного фонду України трудової діяльності позивача в ФОП ОСОБА_2 у зв`язку з невірним зазначенням таким роботодавцем даних щодо ідентифікаційного коду працівника в Реєстрі застрахованих осіб.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058) (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Застрахована особа, в розумінні норм ст. 1 Закону №1058, є фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Страхувальниками, в свою чергу, є роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до положень ст. 21 Закону №1058, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять, в тому числі, від роботодавців.

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки (ч. 2 ст. 21 Закону №1058).

Згідно ч. 3 ст. 21 Закону №1058 персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити відомості, в тому числі, щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номера паспорта.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства (абз. 4 ч. 5 ст. 21 Закону №1058).

Відповідно до абз. 8 ч. 5 ст. 21 Закону, порядок та строки подання відомостей, зазначених в абзацах четвертому - сьомому цієї частини, встановлюються Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Отже, на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, яка містить відомості про саму застраховану особу (в тому числі реєстраційний номер облікової картки платника податків), страхувальника, страховий стаж застрахованої особи та інші відомості, які дозволяють встановити страховий стаж для призначення пенсії.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464)

На виконання норм Закону №2464 у 2011 році було створено Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, Державним реєстром загальнообов`язкового державного соціального страхування, в розумінні норм Закону №2464, є організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

П.п. 2, 3 ч. 1 ст. 14-1 Закону №2464 встановлено обов`язок Пенсійного фонду та його територіальних органів забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 20 Закону №2464, реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є податкові органи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону №2464 персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону №2464, зміни та уточнення вносяться до відомостей реєстру застрахованих осіб у порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Зміна до відомостей про прізвище, ім`я та по батькові особи на поточний момент, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дату народження, місце народження, стать, громадянство, освіту, серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України, номер телефону, адресу місця проживання, а також до відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини другої цієї статті, може вноситися за заявою застрахованої особи в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 16 Закону №2464 ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року №794 затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (чинне на момент спірної трудової діяльності позивача) (далі Положення №794).

Відповідно до п. 10 Положення №794, роботодавці зобов`язані, серед іншого, в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них.

На кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний індивідуальний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Персональна облікова картка фізичної особи містить, в тому числі, інформацію про ідентифікаційний номер (п. 16 Положення №794).

Вказане узгоджується також з нормами Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014 (далі Положення №10-1).

Таким чином наявність у системі персоніфікованого обліку (Реєстрі застрахованих осіб) відомостей про періоди трудової діяльності застрахованих осіб у подальшому є підставою для призначення та здійснення такій особі пенсійних виплат. У свою чергу, відсутність у Реєстрі відповідної інформації призведе до порушення права застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

П. 3 розділу ІV Положення №10-1 визначено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником. У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду (п. 4 розділу ІV Положення №10-1).

Нормами п. 8 розділу ІV Положення №10-1 передбачено, що у разі виявлення застрахованою особою некоректних відомостей в її обліковій картці (прізвище, ім`я, по батькові на поточний момент: реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження, місце народження: стать; громадянство; серія та номер паспорта: номер телефону (за згодою): адреса місця проживання) ця особа може подати до територіального органу Пенсійного фонду України особисто або через представника анкету застрахованої особи для внесення / зміни / уточнення даних в Реєстр (і) застрахованих осіб за формою згідно з додатком 2 до цього Положення та документи, що підтверджують внесення / зміну / уточнення даних та належність помилкових даних цій особі (паспорт (інший документ, що посвідчує особу), трудова книжка, документ, який підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Як вбачається з матеріалів справи позивач 13 липня 2023 року звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про виправлення помилки у реєстраційному номері облікової картки платника податків, однак відповідач відмовив у внесенні такого виправлення.

Так, зокрема, у листі-відмові від 18 липня 2023 року ГУ ПФУ в Запорізькій області свою відмови внести відповідні коригування аргументує припиненням реєстрації підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 , що була роботодавцем позивача у спірний період, та здійснювала сплату страхових внесків за таку особу.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 від 10 жовтня 1985 року, позивач у період з 16 липня 2007 року по 16 лютого 2009 року працювала на посаді менеджера з адміністративної діяльності в ФОП ОСОБА_2 за трудовим договором від 16.07.2007, зареєстрованим Запорізьким МЦЗ.

Під «страховим стажем» згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1058 розуміють період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Вищезазначене кореспондується також з нормами Закону №1788.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Положеннями ст. 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане кореспондується також з положеннями п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції, до трудової книжки вносяться наступні відомості: про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (2.4 Інструкції).

Відомості про період роботи ОСОБА_1 в ФОП ОСОБА_2 внесені до трудової книжки позивача з дотриманням вимог Інструкції, жодних заперечень щодо їх достовірності відповідач не заявляє.

Як вбачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного Реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, в таких наявна інформація про сплату ФОП ОСОБА_2 страхових внесків за застраховану особу ОСОБА_1 за період з липня 2007 року по лютий 2009 року включено. Однак в таких індивідуальних відомостях невірно зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 НОМЕР_1 , тоді як згідно з наявної в матеріалах справи копії картки платника податків вбачається, що реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 НОМЕР_3 5.

Вказана обставина не заперечується відповідачем та не є предметом доказування.

Отже, ФОП ОСОБА_2 у період з 16 липня 2007 року по 16 лютого 2009 року вносила відомості до Реєстру застрахованих осіб щодо ОСОБА_1 із зазначенням помилкового ідентифікаційного коду, а саме: НОМЕР_1 .

Суд вважає, що особа не може бути позбавлений соціальної захищеності та трудового стажу за час роботи внаслідок недотримання роботодавцем порядку обліку особового складу та заробітної плати, оскільки це суперечитиме конституційним засадам у сфері соціального захисту.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30 грудня 2016 року до реєстру було внесено запис про припинення ФОП ОСОБА_2 .

Таким чином, станом на день звернення ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою до Реєстру застрахованих осіб щодо неї не можуть бути внесені зміни у спосіб інакший, аніж за рішенням суду.

За таких обставин з метою належного захисту прав позивача суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відносно ОСОБА_1 за період з 16 липня 2007 року по 16 лютого 2009 року, в частині виправлення помилки у ідентифікаційному номері, а саме: замість коду № внести №.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 139 КАС України).

Оскільки ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 сплату судового збору було відстрочено до ухвалення рішення у даній справі, враховуючи задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: проспект Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69005, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 за період з 16.07.2007 по 16.02.2009 в частині виправлення помилки у реєстраційному номері облікової картки платника податків, а саме замість номеру « НОМЕР_1 » внести номер « НОМЕР_2 ».

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: проспект Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69005, ) в дохід держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (Одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.О. Ващилін