Справа № 480/920/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 р. Справа № 480/920/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.05.2023, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, м. Суми, повний текст складено 19.05.23 по справі № 480/920/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якый просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №49 від 15.11.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 09.11.2022 на підставі пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №49 від 15.11.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 з 09.11.2022 пенсію за віком на пільгових умовах (список № 2) відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного правління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що позивач не набула права на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки не має для цього необхідного віку 55 років. При цьому відповідач зазначив, що пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 призначається на підставі статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не на підставі пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки перша норма є спеціальною у спірних правовідносинах.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4ст. 304 КАС Українине перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 09.11.2022 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2023.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №49 від 15.11.2022 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами) у зв`язку із недосягненням віку (а.с. 14).

У вказаному рішенні зазначено, що вік заявника на дату звернення - 50 років, страховий стаж позивача становить 31 рік 9 місяців 25 днів, у тому числі пільговий страховий стаж складає 19 років 3 місяці 27 днів.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивачка звернулася до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка на час розгляду звернення із заявою про призначення їй пенсії 09.11.2022 досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 31 рік 9 місяців 25 днів, у тому числі на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 19 років 03 місяці 27 днів, а тому вона має право на пенсію, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020. Суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з підстав недосягнення віку, передбаченого цією нормою, прийнято необґрунтовано, що призвело до порушення права позивачки на призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно зст.46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначає Закон України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 8 цього Законупередбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 цього Законувиключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст.5 вказаного Законуцей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п. 2Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV(далі - Закон № 1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цьогоЗаконумають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченогоЗаконом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1ст. 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням нормстатті 28 цього Закону.

Згідно абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, враховуючи вимоги вказаних норм, для призначення пенсії позивачу необхідно досягнення певного віку, загальний стаж роботи та наявність стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2.

Застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, врегульовано Порядком застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженогонаказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731.

Що стосується права позивача на призначення пенсії на підставі пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 360/3611/20 розглядала можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» частини 1статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За результатами розгляду 03 листопада 2021 року прийняла постанову у якій вказала, що на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення`з урахуваннямРішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 з одного боку, та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»- з іншого в частині віку для набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свободвід 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі необхідно застосувати саме норми Закону України «Про пенсійне забезпечення`з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, а не Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зважаючи на наведене, твердження відповідача в апеляційній скарзі про застосування до спірних правовідносин статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`є необґрунтованими.

Сторони не заперечують, що позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії досягла віку 50 років, має страховий стаж 31 рік 9 місяців 25 днів та пільговий стаж 19 років 3 місяці 27 днів.

Аналізуючи наведені норми та обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції, що позивачка має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підставі пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог позову з урахуванням обраного способу захисту порушених прав.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС Українисуд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 по справі № 480/920/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко