Справа № 460/11227/22
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2023 року м. Рівне №460/11227/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доСпеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону з проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування за фактом довготривалої відсутності на робочому місці прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України Барілова Д.В. від 18.01.2022 проведеного Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону.

Позовна заява обґрунтована тим, що Відповдач провів службове розслідування відносно Позивача, який на дату призначення розслідування та складання його висновку не мав статусу «прокурора». Крім того Позивач зазначає, що саме службове розслідування проведено з чисельними порушеннями Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, затвердженої наказом Генерального прокурора від 16.06.2021 №202 (далі - Інструкція), та призвело до порушення Відповідачем його права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ст. 8 Конвенції у формі безпідставного втручання Відповідача в його приватне життя та порушення права Позивача на ефективний спосіб правового захисту передбаченого ст. 13 Конвенції. Просив позов задовільнити повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №460/6002/20 наказом керівника Відповідача від 27.07.2021 №486-к наказ військового прокурора Західного регіону України від 07.08.2020 №515к, в частині звільнення Позивача з посади прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону та з органів прокуратури скасовано, Позивача поновлено в органах прокуратури та на посаді прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону з 14.08.2020.

Наказом керівника Відповідача від 27.07.2021 №487к Позивачу тимчасово визначено робоче місце у Рівненській спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону (м. Рівне, вул. Соборна, 227Д, каб. 9).

Однак, Позивач на визначене йому робоче місце упродовж 06.08.2021 18.01.2022 не прибув, мотивуючи свої дії відсутністю Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 227Д та невиконанням керівнком Відповідача рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №460/6002/20, допущеного до негайного виконання. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

17.02.2023 Позивач звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи постанови Верховного Суду від 15.02.2023 у справі №460/16522/21 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зокрема в клопотанні та в своїх поясненнях наданих суду 21.03.2023 Позивач наголосив, що в п.п. 58,62 своєї постанови Верховний Суд встановив, що Відповідач не виконав рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №460/6002/20, яким Позивача поновлено на посаді прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, допущеним до негайного виконання, а відповідно Позивач має право на стягнення з Відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у справі №460/6002/20. Викладене на думку Позивача підтверджує, що ним не набуто статусу прокурора, а відповідно вимоги Відповідача відвідувати визначене для Позивача робоче місце є безпідставними.

21.03.2023 протокольною ухвалою суду, без виходу до нарадчої кімнати клопотання Позивача задоволено.

22.06.2023 Позивач звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи письмових доказів: роздруківки оголошення про проведення конкурсу стосовно визначення переможця щодо будівництва житла для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та членів їх сімей на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , роздруківки містобудівних умов та обмежень №5/М від 14.01.2021, роздруківки дозволу на будівництво реєстраційний номер ІУО1, роздруківки поштових індексів та відділень поштового зв`язку України, копії листа Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 16.06.2023 №01-13/34. Мотивуючи клопотання Позивач зазначає, що додані до нього документи підтверджують відсутність Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони за вказаною відповідачем адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 227-Д.

Ухвалою суду від 26.04.2022 заяву Позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом у справі №460/11227/22 задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом; позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 29.07.2022, враховуючи складність справи та обсяг доказів, які підлягають дослідженню під час її розгляду, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 21.03.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, за клопотанням Позивача до розгляду справи залучено Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів (04050, м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, буд. 81-б, ) як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В судовому засіданні 06.06.2023 представник третьої особи надав суду свої пояснення щодо змісту заявлених позовних вимог. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судове засідання призначене на 06.06.2023 Відповідач не прибув, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судове засідання призначене на 10.10.2023 Відповідач повторно не прибув, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

10.10.2023 на адресу суду надійшло клопотання Позивача про перехід суду у письмове провадження, мотивоване необхідністю додержання процесуальних строків під час розгляду справи. Протокольною ухвалою суду від 10.10.2023 клопотання позивача задоволено, подальший розгляд справи здійснюється судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд, -

Наказом військового прокурора Західного регіону України від 11.05.2016 № 166-к Позивач зарахований до списків військової прокуратури Західного регіону України та призначений з 11.05.2016 на посаду прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України.

Наказом військового прокурора Західного регіону України від 07.08.2020 №515к з 14.08.2020 ОСОБА_1 звільнений з посади прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України та з органів прокуратури.

Наказом Генерального прокурора від 05.02.2020 №66 Про окремі питання забезпечення початку роботи спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних) з 11.09.2020 Військова прокуратура Західного регіону України перейменована на Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Наказом Генерального прокурора від 10.09.2020 №272к військового прокурора Західного регіону України полковника юстиції ОСОБА_2 звільнено з посади військового прокурора Західного регіону України.

Наказом Генерального прокурора від 10.09.2020 №273к ОСОБА_2 призначено на посаду керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону з 11.09.2020.

Відповідно до п. 1.1 наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 №3ш з 15.03.2021 військова прокуратура Рівненського гарнізону Західного регіону України виключена зі структури і штатного розпису Відповідача, відповідно до п. 2.1 вказаного наказу до структури та штатного розпису Відповідача включено Рівненську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері (на правах окружної прокуратури).

Рішенням Рівненського окружного адміністратративного суду від 05.07.2021 у справі №460/6002/20 ОСОБА_1 поновлений на посаді прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, в цій частині рішення суду допущено до негайного виконання.

Наказом від 27.07.2021 №486к керівник Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону поновив ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України.

Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 у справі №460/6002/20 п. 2 наказу керівника Відповідача від 27.07.2021 № 486к, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України, визнано протиправним. Зобов`язано Відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері.

03.11.2021 постановою Восьмого окружного адміністративного суду у справі №460/6002/20 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері скасовано, постановлено нове рішення, відповідно до якого Позивач поновлений на посаді прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону, обов`язок поновити ОСОБА_1 на посаді покладено на Військову прокуратуру Західного регіону України.

У відповідь на адвокатський запит Відповідач листом від 15.02.2022 №07-74вих.-22 повідомив Позивача, що в розпорядженні Відповідача відсутній наказ Генерального прокурора про призначення на посаду військового прокурора Західного регіону України у період з 25.07.2021 по 21.01.2022.

Цим же листом Відповідач повідомив, що у його розпорядженні відсутні документи, які підтверджують перебування у структурі та штатному розписі Відповідача у період з 25.07.2021 по 21.01.2022 військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України.

В той же час відповідач наголошує, що на підставі наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 №3ш у структурі та штатному розписі Відповідача виключена військова прокуратура Рівненського гарнізону Західного регіону України та з 15.03.2021 утворена Рівненська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 11 Закону України «Про прокуратуру» керівник обласної прокуратури призначає на посади та звільняє з посад прокурорів обласних та окружних прокуратур, прокурорів - стажистів окружних прокуратур у встановленому цим Законом порядку. Структурно-логічний аналіз диспозиції даної норми дає суду підставу вважати, що до повноважень керівника обласної прокуратури віднесено призначення на посади та звільнення з посади прокурорів лише тих окружних прокуратур, які включені до структури та штатного розпису очолюваної таким керівником обласної прокуратури.

Так, пунктами 1 та 2 частини 2 статті 2 КАС України до критеріїв законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень законодавцем зокрема віднесено їх прийнятя на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що керівник відповідача з 15.03.2021 втратив адміністративно-розпорядчі функції щодо прокурорів військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України, а сама військова прокуратура Рівненського гарнізону Західного регіону України припинила своє їснування саме з 15.03.2021.

Отже, видання керівником Відповідача наказу від 27.07.2021 № 486к про поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури та на посаді прокурора військової Рівненського гарнізону Західного регіону України не свідчить про виконання Відповідачем рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №460/6002/20, в частині поновлення Позивача на посаді прокурора.

Так, Верховний Суд у постанові від 15.02.2023 у справі №460/16522/21 констатував, що Відповідач не виконав рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №460/6002/20, Позивача на посаді прокурора не поновив, а відповідно ОСОБА_1 має право на стягнення з Відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Крім того, Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у п. 28.2 у постанові від 05.10.2023 по справі 340/693/22, відповідно до якої роботодавець зобов`язаний виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі добровільно і негайно шляхом видання про це наказу.

Однак, Відповідач не заперечує, що наказ від 27.07.2021 №486к, яким на його думку Позивача поновлено на посаді прокурора виданий на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №460/6002/20, скасованого 03.11.2021 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду. Після 03.11.2021 Відповідач жодних управлінських рішень, спрямованих на виконання постанови суду апеляційної інстанції та поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора, не приймав, до відома Позивача їх не доводив та не вимагав їх виконання.

При цьому, посилання Відповідача в обґрунтування своєї правової позиції на пункт 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі Закон №113), відповідно до якого за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури, не заслуговує на увагу, оскільки підпунктом 1 пункту 21 прикінцевих і перехідних положень закону №113 визначено, що військові прокуратури, прокурори та слідчі військових прокуратур припиняють виконувати свої повноваження у порядку та строки, визначені Генеральним прокурором.

Так, відповідно до п. 1 наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 №3ш військові прокуратури припинили свою діяльність з 15.03.2021.

Аналіз диспозиції частини 1 статті 15 Закону України «Про прокуратуру» свідчить, що законодавець встановив виключний перелік посад, які надають працівнику статус «прокурора», однак у такому переліку посада прокурора військової прокуратури гарнізону відсутня.

Викладене дає суду підстави стверджувати, що 27.07.2021 ОСОБА_1 не був поновлений на посаді прокурора та не набув статусу прокурора, в розумінні пункту 19 частини 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» в тому числі і на дату затвердження керівником Відповідача висновку службового розслідування (20.01.2022).

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, затвердженої наказом Генерального прокурора від 16.06.2021 №202 (далі Інструкція), зазначено, що «службові розслідування не проводяться стосовно прокурорів, з якими припинено трудові відносини».

Викладене, безумовно кореспондується з пунктом 3 розділу 3 Інструкції, відповідно до якого керівник обласної прокуратури призначає службове розслідування відносно підпорядкованих прокурорів.

При цьому, як Суд зазначав вище Відповідач в заявах по суті спору та в листі від 15.02.2022 вих. №07-74 вих.22 не заперечує, що військова прокуратура Рівненського гарнізону Західного регіону України з 15.03.2021 виключена з його структури та штату, а відповідно між Позивачем та керівником Відповідача в будь-якому випадку станом на 23.11.2021 (дата призначення службового розслідування) та станом на 20.01.2022 (дата затвердження його висновків керівником відповідача) відсутні відносини підлеглості.

В той же час, наказом від 23.11.2021 №66 «Про призначення службового розслідування» (далі Наказ №66), виданого на підставі рапорту начальника відділу кадрової роботи та державної служби Кітраля С.І. від 22.11.2021, керівник Відповідача призначив службове розслідування за фактом можливого вчинення прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Баріловим Д.В. дій, що порочать звання прокурора.

При цьому, Відповідач повідомив позивача про призначення такого розслідування листом від 23.11.2021 вих. №07-426 вих.-21.

Листом від 07.12.2022 Позивач повідомив Відповідача, що не має статусу прокурора, а тому проведення щодо нього службового розслідування є протиправним.

Листом від 20.12.2021 вих. №07-465вих.21 Відповідач вимагав від Позивача надання пояснень в межах службового розслідування призначеного Наказом №66, що з урахуванням викладеного суд вважає доведеним втручанням Відповідача у приватне життя Позивача та порушенням ст. 8 Конвенції.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже вирішуючи дану справу в розрізі заявлених позовних вимог, враховуючи правову позицію та висновки викладені Верховним Судом 15.02.2023 під час вирішення справи №460/16522/21, Суд прийшов до висновку, що Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону протиправно проводила службове розслідування призначене наказом №66, відносно ОСОБА_1 , оскільки Позивач з 14.08.2020 звільнений з посади прокурора та органів прокуратури та не набув статусу «прокурора» на дату призначення службового розслідування та затвердження його висновку.

Оскільки на думку Суду Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону не мала права проводити службове розслідування відносно ОСОБА_1 , суд розцінює збирання Відповідачем в ході службового розслідування інформації щодо Позивача, вимагання від Позивача надання пояснень, безумовним втручанням у приватне життя Позивача, тобто порушенням права передбаченого ст. 8 Конвенції, а отже висновок службового розслідування за фактом довготривалої відсутності на робочому місці прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України Барілова Д.В. від 18.01.2022, проведеного Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону, також підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Суд звертає увагу на те, що учасниками справи наведено істотний обсяг аргументів щодо своїх вимог та заперечень, а до заяв по суті справи долучено ряд письмових матеріалів, які стосуються взаємовідносин позивача та відповідача з питань проходження публічної служби, однак не є вагомими для вирішення цього судового спору. Суд у цій справі враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Оскільки судом встановлено факт наявності порушеного права позивача з боку відповідача, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України суд присуджує судові витрати на користь позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (79007, м. Львів, вул. Клепарівська, 20, код ЄДРПОУ 38326057) з проведення службового розслідування призначеного наказом керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 23.11.2021 №66 «Про призначення службового розслідування» відносно ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування за фактом довготривалої відсутності на робочому місці прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України Барілова Д.В. від 18.01.2022 проведеного Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону (79007, м. Львів, вул. Клепарівська, 20, код ЄДРПОУ 38326057).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (79007, м. Львів, вул. Клепарівська, 20, код ЄДРПОУ 38326057) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1984 (одну тисячу дев`ятьсот вісімдесят чотири) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону (вул. Клепарівська, 20,м. Львів,Львівська обл.,79007, ЄДРПОУ/РНОКПП 38326057)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів

Суддя Д.Є. Махаринець