Справа № 260/1549/22
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 260/1549/22

адміністративне провадження № К/990/37903/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стеценка С.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 260/1549/22 за позовом ОСОБА_1 до Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Державне підприємство «Агропромислова фірма «Леанка», Фонд державного майна України, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати підпункт 5.5 пункту 5 рішення Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 10 грудня 2021 року про відмову йому у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (кадастровий номер :10:028:0053), площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Середнянської селищної ради;

- зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :10:028:0053), площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Ради з метою передачі у власність ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати підпункт 4.1 пункту 4 рішення Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 10 грудня 2021 року про надання згоди Раді на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки (кадастровий номер :10:028:0053), площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Середнянської селищної ради.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року у справі №260/1549/22 позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано підпункт 5.5 пункту 5 рішення Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 10 грудня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (кадастровий номер :10:028:0053) площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Середнянської селищної ради.

Визнано протиправним та скасовано підпункт 4.1 пункту 4 рішення Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 10 грудня 2021 року щодо надання згоди на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки (кадастровий номер :10:028:0053) площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Середнянської селищної ради.

Зобов`язано Середнянську селищну раду Ужгородського району Закарпатської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :10:028:0053) площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Ради з метою передачі йому у власність з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року апеляційні скарги Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області та Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури було задоволено частково. Скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року та провадження у справі закрито.

Постановою Верховного Суду від 24 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

За наслідками продовженого розгляду судом апеляційної інстанції, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року апеляційні скарги Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області та Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури задоволено. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року скасовано, та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

13.11.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі №260/1549/22.

У поданій касаційній скарзі позивач з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, а справу передати для продовження розгляду.

Дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зазначає таке.

Суд першої інстанції розглянув вказану справу за правилами загального позовного провадження.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.

За правилами частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Враховуючи положення процесуального закону необхідно зазначити, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Позивач, у поданій касаційній скарзі посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу відкриття касаційного провадження у цій справі.

Позивач зазначає підставу оскарження судових рішень пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд зазначає, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом;

2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним;

3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права;

4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

При цьому, зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Необхідно зауважити, що правові висновки Верховний Суд формулює лише щодо конкретно визначених правовідносин, а не висновок, який на думку скаржника буде підставою для відкриття касаційного провадження.

Формальне наведення в касаційній скарзі посилання на відсутність висновку Верховного Суду у взаємозв`язку з посиланням на неправильне застосування або тлумачення зазначених правових норм при ухваленні оскаржуваного судового рішення, не може свідчити про виконання скаржником вимог щодо форми і змісту касаційної скарги в частині належного викладення підстав касаційного оскарження судових рішень згідно пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так само, як і визначити норму права, яку на думку скаржника, застосовано судами без врахування висновків Верховного Суду, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX і які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 169, 328,330,332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 260/1549/22 за позовом ОСОБА_1 до Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Державне підприємство «Агропромислова фірма «Леанка», Фонд державного майна України, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяС.Г. Стеценко