Справа № 357/9536/23
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9536/23
Провадження № 2-а/357/123/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи.

У серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступні обставини.

02.08.2023 року відносно неї поліцейським старшим сержантом поліції Ачук Богданом Олександровичем І батальйону 2 роти патрульної поліції Вінницької області було складено постанову серії ЕАС №7446916, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 122 КУпАП за порушення п.12.4 ПДР України, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 гривень.

Указану постанову Позивач вважає незаконною, стверджує, що вона не порушувала Правила дорожнього руху України.

Зазначила, що в оскаржуваній постанові було зазначено: «02.08.2023 року о 16 год. 57 хв. с. Якушинці, вул. Зарічна 10 Вінницької області, водій керуючи тз в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 в с.Якушинці Вінницькому районі перевищив дозволену швидкість на 61 км, рухався зі швидкістю 111 км/год. Швидкість вимірювалася приладом TruCam, 0008041 чим порушив п.12.4 ПДР.». Утім, будь-яких доказів, які б підтверджували нібито скоєне позивачем адміністративне правопорушення, не існує, оскільки адміністративного правопорушення про яке нібито йдеться в постанові, вона не вчиняла.

Так, 02.08.2023 року позивач разом із своєю матір`ю та подругою направлялася із міста Біла Церква до міста Чернівці. На дорозі, де її зупинив інспектор, не було встановлено дорожнього знаку 5.70 «Фото, відеофіксування порушень ПДР», до неї підійшов поліцейський, у руках у якого був прилад який він назвав TruCAM , представився ім`ям ОСОБА_2 , повідомив що вона перевищила дозволену швидкість, але інформацію з приладу їй не показав, узяв її документи для складання протоколу. Потім підійшов інший поліцейський, який не представився, та роздрукував два примірника постанови про порушення позивачем ПДР. При цьому він не повідомив позивачу про її права. Коли позивач написала на його примірнику постанови «заперечую», поліцейський розірвав постанову і роздрукував нову, при цьому заборонив позивачу надати їй будь-які пояснення. Його прізвище позивач дізналася лише із тексту постанови.

Позивач вважає, що при винесені оскаржуваної постанови поліцейський грубо порушив її права з огляду на наступне: 1)дорожній знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень ПДР» на місці зупинки мого транспортного засобу був відсутній, який надає право працівнику поліції здійснювати контроль швидкості руху саме в межах дії дорожнього знаку 5.70 Правил дорожнього руху; 2) у поліцейського були відсутні правові підстави для використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM, оскільки автоматичний режим передбачає роботу виключно з триноги або штативу, обирається за допомогою системних опцій і не допускає втручання людини в процес фіксації правопорушень, інакше результат виміру швидкості можна поставити під сумнів. Також, вимірювач швидкості руху TruCAM є виключеним з Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху; 3) поліцейський ОСОБА_3 не назвав своє прізвище та ім`я, не роз`яснив позивачу її права, не відібрав пояснень від неї і від свідків, а коли вона написала у постанові «заперечую» - розірвав цей примірник і роздрукував новий.

З огляду на викладене позивач просила суд указану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

29.08.2023 року ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі було постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 26-27).

13.09.2023 року судове засідання було відкладено задля повторного виклику представника відповідача, який у судове засідання не з`явився (а.с. 30). Про дату час та місце розгляду справи Відповідач повідомлений належним чином що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 29).

26.09.2023 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, розгляд справи провести без його участі. Із посиланням на приписи наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року зазначив, що через тридцятиденний строк збереження відповідної інформації відеозапис події адміністративного правопорушення відсутній. До відзиву додав: фото з приладу TruCAM, копію документації на прилад TruCAM ТС000804, копію довіреності, диск, копію листа служби автомобільних доріг у Вінницькій області, щодо наявності дорожніх знаків на А/Д М-30 в селі Якушинці, Вінницького району (а.с. 39-45, 46-59).

12.10.2023 року до канцелярії суду позивачем подано письмові пояснення, у яких остання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі. Зазначила, що оскаржувану постанову винесено саме поліцейським Ачук Богданом Олександровичем, а не ОСОБА_4 , як про це зазначено у відзиві на позовну заяву. Щодо доданої до фото наголосила, що із даного документу вбачається, що прилад TruCam закріплений за особою на прізвище « ОСОБА_5 », тобто особою, яка не була присутньою під час складання оскаржуваної постанови. Крім того на указаному фото зазначено, що обмеження швидкості становить 73 км/годину, а не 50 км/годину, як зазначено у постанові та у відзиві на позовну заяву. Номер приладу TruCam зазначено 0002296, а в постанові зазначено номер приладу - 0008041, отже, на думку позивача, дане фото не може бути доказом вчинення адміністративного порушення. Також на фото вказано час вчинення адміністративного правопорушення «16:59:36», а в постанові поліцейський Ачук Б.О. зазначив, що правопорушення було вчинено об «16:57:17», тобто доказів того, що саме о 16:57:17 позивач вчинив правопорушення стороною відповідача не надано. Також зазначила, що відеофіксацію приладу TruCAМ від 02.08.2023 року не зазначено у спірній постанові, що, на її думку, не є неналежним та недопустимим доказом у справі. Наголосила, що на її думку доказів того, що на дорозі, де її зупинив інспектор, було встановлено дорожній знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень ПДР» відповідач до суду не надав (а.с. 61-63).

15.11.2023 року сторони у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Беручи до уваги шістдесятиденний строк розгляду справи відповідної категорії, встановлений ст. 258 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи за відсутності сторін/їхніх представників.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Як убачається з наданої суду Позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7446916, 02.08.2023 року відносно Позивача складено постанову про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, за яке встановлено відповідальність за ч.4 ст. 122 КУпАП за порушення п.12.4 ПДР України. До Позивача застосовано штраф у сумі 1700,00 гривень (а.с. 13-14).

Утім, Позивач своєї вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушенні не визнає та просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Нормами матеріального та процесуального права України, якими керується суд.

У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України та порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в суді у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.ст. 268, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Системний аналіз приписів КУпАП, які регламентують порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, дозволяє зробити висновок про те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Відповідно до ст.ст.72-74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та одержані в порядку встановленому законом.

При цьому, ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

За приписами ч. 4 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Висновки суду.

Як встановлено судом, позивачем заперечується факт скоєння нею адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у оскаржуваній постанові.

Проте, надані Відповідачем докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення містять суперечливі відомості щодо даних, зазначених в оскаржувані постанові. Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Не надано відповідачем суду й доказів дотримання ним вимог ст.ст.268, 280 КУпАП під час прийняття рішення відносно позивача. Тобто, відповідачем не доведено, що при винесенні оспорюваної постанови було дотримано права позивача, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене об`єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Постанова про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведені положення закону, судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 536,80 гривень також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача (а.с.8).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7446916 від 02.08.2023 року скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, місце знаходження: місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15.11.2023 року.

СуддяВ. П. Цукуров