Справа № 500/6638/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6638/23

15 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання- Хоміцької С.О., представника позивача - Наконечного О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудтінеспо" до Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмежеою відповідальністю "Фудтінеспо" звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо нарахування ТОВ "Фудтінеспо" адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік;

- скасувати нараховані Тернопільським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у сумі 17 124,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, нарахувавши позивачу адміністративно - господарські санкції за 2022 рік у зв`язку із невиконанням ним нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у сумі 17124,10 грн діяв протиправно, оскільки відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 №875-ХІІ норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 для позивача становив 0 осіб, оскільки середньооблікова чисельність становила менше 8 осіб. В свою чергу, 09.12.2022 року Товариство працевлаштувало 1 працівника, якому відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, що свідчить навіть про перевиконання нормативу.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання на 15.11.2023.

Ухвалою суду від 25.10.2023 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник відповідача у відзиві від 02.11.2023 просила суд відмовити у задоволенні позову та зазначила, що ТОВ "Фудтінеспо" в повному обсязі не виконало обов`язки які встановлені ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», оскільки середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік у позивача складає 9 осіб. Кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях становить 1 особа. А оскільки даний норматив працевлаштування позивачем не дотримано, за 1 робоче місце, незайняте особою з інвалідністю, відповідач до 17.04.2023р. повинен був самостійно сплатити адміністративно- господарські санкції у розмірі 17124,10 грн.

Також відповідач зазначив, що законодавство не відносить до повноважень Фонду опрацювання уточненої звітності роботодавця, що була надана ним з метою виправлення показників у державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування та скасування нарахованих роботодавцям сум АГС, що підлягають сплаті за невиконання встановленого нормативу.

Тому, використати інформацію щодо працевлаштування осіб з інвалідністю, надану позивачем для корегування відповідної звітності Тернопільське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю не має можливості.

В судовому засіданні 15.11.2023 представник позивача просив позов задоволити в повному обсязі.

Дослідивши докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФУДТІНЕСПО" створене 17 червня 2022.

17.04.2023 ТОВ "ФУДТІНЕСПО" (надалі також - Товариство), через електронний кабінет на веб порталі електронних послуг Пенсійного фонду України, надійшов Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Так, відповідно до змісту Розрахунку зазначено що Товариство не виконало нормативу, призначеного для працевлаштування осіб з інвалідністю, як це передбачено статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", у зв`язку з чим Відповідач здійснив розрахунок розміру адміністративно-господарських санкцій за 2022 рік, що підлягає стягненню з Товариства у розмірі 17 124,10 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо нарахування Товариству адміністративно-господарських санкцій за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантії для них щодо рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначені Законом України від 21.03.1991 №875-XII "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (надалі також Закон №875-XII)

Відповідно до частин першої, третьої статті 18 Закону №875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, виходячи з наведених норм, обов`язки роботодавців стосовно забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування полягають:

- у виділенні та створенні робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць;

- у створенні для них умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- у забезпеченні інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством;

- у наданні державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю;

- у звітуванні Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини першої статті 19 Закону №875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. (частина друга статті 19 Закону №875-XII).

Згідно із статтею 20 Закону №875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Частиною 4 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Згідно частини 9 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" спори, що виникають із правовідносин за статтями 19 і 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або в судовому порядку.

Отже, враховуючи приписи статей 18, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" щодо забезпечення реалізації прав осіб з інвалідністю на працевлаштування на роботодавця законодавством покладено наступні зобов`язання: виділення та створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць; створення для осіб з інвалідністю умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації; забезпечення інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством; надання державній службі зайнятості інформації необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю; звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; самостійний розрахунок кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу; самостійне здійснення працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робота місць; сплата адміністративно-господарських санкцій та пені (у разі невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю).

Вимоги до особливостей організації робочого місця для осіб з інвалідністю передбачено у статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні". Суб`єкти господарювання, які працевлаштовують осіб з інвалідністю, зобов`язані створювати для них робочі місця, у тому числі і спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації. Це означає, що осіб з інвалідністю можна приймати як на звичайні робочі місця, так і на спеціальні (якщо це необхідно внаслідок захворювання такої особи з інвалідністю і рекомендації МСЕК).

Отже, підприємства за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей особи з інвалідністю, з урахуванням індивідуальних програм реабілітації.

Що стосується питання правильності розрахунку Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо дотримання позивачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.2.6. Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 №286: «Підприємство, що працювало неповний рік (сезонний характер виробництва або створення після січня, за винятком тих підприємств, які вимушено зупиняли виробництво з ініціативи адміністрації), середньооблікову кількість штатних працівників за рік визначає також шляхом підсумовування зазначеної кількості працівників за всі місяці роботи підприємства і ділення одержаної суми на 12».

Відповідно п. 9 досі чинної Інструкції щодо заповнення форми звітності № 10-ПОІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю", затвердженої Наказом Міністерства соціальної політики України 27 серпня 2020 року №591, згідно якого дані щодо середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу (рядок 01), середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність (рядок 02), та кількості осіб з інвалідністю, які повинні працювати на робочих місцях (рядок 03), відображаються в цілих одиницях. Якщо при обчисленні виникає дробове число, застосовується правило заокруглення до цілого; якщо після коми число від 1 до 4, заокруглення відбувається в бік зменшення, від 5 до 9 - в бік збільшення.

Таким чином, при розгляді питання щодо виконання чи невиконання Товариством визначеного ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році, слід брати до уваги період з 17 червня 2022 (дата державної реєстрації Товариства) по 31 грудня 2022 року.

Середньооблікова чисельність штатних працівників Товариства за 2022 рік, складає З особи, який розрахований виходячи з наступної кількості штатних працівників: червень 2022- 0 осіб; липень 2022 -0 осіб; серпень 2022 - 0 осіб; вересень 2022 - 5 осіб; жовтень 2022- 10 осіб; листопад 2022 - 10 осіб; грудень 2022- 11 осіб.

Згідно п. 3.2.6. Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 №286, показник середньооблікової кількості штатних працівників розраховується наступним чином:

(0+0+0+5+10+10+11)/12 місяців = 36/12 = 3 особи.

Таким чином, у 2022 році середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу Товариства в цілому складала 3 особи. З урахуванням положень ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році для Товариства складав 0 осіб оскільки середньооблікова чисельність становила менше 8 осіб.

В свою чергу, 09.12.2022 року Товариство працевлаштувало одного працівника, якому відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, що свідчить, навіть, про перевиконання нормативу.

Отже, суд дійшов до висновку, що ТОВ «ФУДТІНЕСПО» було дотримано нормативів встановлених статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», оскільки за відсутності такого обов`язку при середньообліковій кількості штатних працівників за рік - 3 особи, мало одного працівника, якому відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність.

Суд зазначає що відповідачем до суду не надано належних та достатніх доказів на підтвердження правомірності вчинених дій, а відтак доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та про доцільність їх задоволення.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу даної позовної заяви у розмірі 2684,00 грн.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Фудтінеспо" адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудтінеспо" понесені судові витрати у вигляді судового збору сплаченого при поданні позову в сумі 2 684 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Фудтінеспо" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Кардинала Сліпого, 7,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44735166);

відповідач:

- Тернопільське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (місцезнаходження/місце проживання: вул. Грушевського, 8,м. Тернопіль,46021 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14032334);

Головуючий суддя Осташ А.В.