Справа № 520/9820/22
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 р.Справа № 520/9820/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Хлопова А.В.

представника відповідача Гвоздецької О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 суддя Сагайдак В.В.; м. Харків; повний текст складено 20.02.2023) по справі № 520/9820/22

за позовом ОСОБА_1

до Головне управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУНП в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 278 від 24.05.2022 Головного управління Національної поліції в Харківській області про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 263 о/с від 26.05.2022 Головного управління Національної поліції в Харківській області про звільнення ОСОБА_1 з 26.05.2022 без виплати грошового забезпечення з 01.05.2022 по 24.05.2022 з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2022 по 26.05.2022 у кількості 14 діб;

- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді помічника чергового чергової частини відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 26.05.2022 по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність наказів Головного управління Національної поліції в Харківській області № 278 від 24.05.2022 та № 263 о/с від 26.05.2022 про звільнення його зі служби в Національній поліції України, вважає їх такими, що прийняті з порушенням встановленого порядку щодо їх прийняття та такими, що порушують його права. Вказує, що в діях позивача відсутній дисциплінарний проступок, оскільки невихід на роботу мав місце у зв`язку з окупацією військовослужбовцями російської федерації території місця проживання позивача та неможливістю безпечної евакуації з с. Козача Лопань Дергачівської територіальної громади. Пояснив, що майже з почату воєнних дій на вказаній території зник мобільний зв`язок та електроживлення, через що позивач не мав можливості доступу до мережі Інтернет.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 по справі № 520/9820/22 адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29, м. Харків, 61052, ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його ухвалення при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 по справі № 520/9820/22 та задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує, що судом не досліджено те, що наказ Коваленка Е.В. від 28.04.2022 про евакуацію на підконтрольну Україні територію у строк до 30.04.2022 позивачем не було виконано, оскільки останній його не отримував через відсутність засобів зв`язку, що підтверджуються відповідною довідкою про відсутність зв`язку.

Зазначає, що до моменту фактичного залишення окупованої території, позивачем, за можливості, та з урахуванням загрози з боку окупантів, виконувався покладений на нього обов`язок та останній вживав заходів щодо евакуації на підконтрольну територію України. Одразу, як ОСОБА_1 вдалося залишити окуповану територію, він доповів про зазначене своєму керівнику та з`явився до Управління.

Отже, вважає, що у даному випадку визначення «відсутній на службі без поважних причин» під час воєнного стану та за викладених обставин, пов`язаних з окупацією території, є необґрунтованим.

Також, вказує на низку порушень порядку проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, встановленого чинним законодавством.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має звання старшого сержанта поліції та з 01.02.2021 до моменту звільнення обіймав посаду помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області.

09.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області полковника поліції Коваленка Е.В. про те, що ним 28.04.2022 помічнику чергового чергової частини СМ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшому сержанту поліції ОСОБА_1 , який перебуває на тимчасово окупованій території, було надано наказ до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу. Станом на 09.05.2022 вказаний поліцейський до підрозділу для проходження служби не прибув, на службі відсутній та не виконує свої функціональні обов`язки.

Службовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 о 05.00 російська федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи свої збройні сили для організації силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового впливу на їх діяльність.

Дисциплінарною комісією на виконання вимог ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України 18.05.2022 був здійснений виклик (запрошення) шляхом використання електронної комунікації на електронну адресу та месенджер «Ватсап» помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (НОМЕР_2) о 10.00 20.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків, для надання письмових пояснень.

Помічник чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_1 на виклик не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття до УГІ ГУНП в Харківській області, у зв`язку з чим, відповідно до положень абзацу 3 ч. 3 ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ОСОБА_1 вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що дисциплінарною комісією складені відповідні акти від 23.05.2022 за № 373/119/01/15-2022.

Опитаний старший інспектор з КЗ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 пояснив, що на посаді помічника чергового ЧЧ СМ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області проходить службу старший сержант поліції ОСОБА_1 , який з перших днів бойових дій перебуває за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , яка з 24.02.2022 є тимчасово окупованою територією. Табельну вогнепальну зброю ОСОБА_1 не отримував. У період часу з 24.02.2022 до теперішнього часу він телефонує зі свого мобільного телефону ( НОМЕР_2 ), пояснює, що з ним все гаразд, виїхати з тимчасово окупованої території у бік м. Харкова не має можливості, оскільки окупанти не випускають. У ході телефонної розмови більш ніяких відомостей не надає, пояснюючи це тим, що всі розмови прослуховуються окупантами. На даний час ОСОБА_1 зателефонувати не можливо. Останній виходить на місцевість, де є покриття мобільного оператора Київстар та телефонує поліцейським: старшому інспектору - черговому майору поліції ОСОБА_4 та поліцейському з логістики - старшому сержанту поліції ОСОБА_5 ..

Опитаний старший інспектор - черговий ЧЧ СМ ВП № 3 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 пояснив, що старший сержант поліції ОСОБА_1 телефонував йому на мобільний телефон у наступні дні: 25 та 29 квітня 2022 року, 05, 06, 09 та о 16.40 11 травня 2022 року. На його запитання щодо виїзду з тимчасово окупованої території до м. Харкова, ОСОБА_1 пояснив, що за перетин блок-постів окупанти вимагають від громадян України значну суму грошових коштів, але яку саме останній не вказав. Проте, ОСОБА_1 наголосив, що вказаної суми грошей у його родині не має, тому і виїхати не може. Крім цього, під час спілкування ОСОБА_1 вказав, що виїхати до російської федерації не може, оскільки у вказаній державі відсутні будь-які родичі, поскаржився на відсутність грошей у родині. Його родина харчується продуктами, які були ще придбані до 24.02.2022 у магазині в с. Козача Лопань. Запозичити гроші для перетину блок-постів окупантів не має у кого, оскільки більшість місцевих мешканців виїхали із селища.

Опитаний поліцейський з логістики відділу поліції № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_5 пояснив, що старший сержант поліції ОСОБА_1 , який на даний час мешкає на тимчасово окупованій території у с. Козача Лопань, раз на тиждень дзвонить йому на мобільний телефон. Під час телефонної розмови ОСОБА_1 йому не повідомляв про причини свого невиїзду з окупації.

Опитаний начальник сектору моніторингу ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 пояснила, що її підлеглий старший сержант поліції ОСОБА_1 з перших днів війни знаходиться за місцем мешкання у с. Козача Лопань Дергачівської територіальної громади, яке на даний час є тимчасово окупованою територією. Вона та поліцейські сектору моніторингу ВП № 3 ХРУП № 3 неодноразово намагались додзвонитися ОСОБА_1 , але мобільний зв`язок з ним відсутній. Контакти членів його родини у неї відсутні.

Опитаний начальник відділу поліції № 3 Харківського РУП № 3 ОСОБА_7 пояснив, що, відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 04.04.2022 № 187 о/с, його було переміщено на посаду начальника відділу поліції № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області. Помічник чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_1 на теперішній час перебуває за місцем мешкання в с. Козача Лопань Дергачівської ТГ, без вогнепальної зброї. Вказаний населений пункт тимчасово окупований. Останній спілкується в телефонному режимі з окремими поліцейськими відділу поліції № 3. 28.04.2022 він надав усний наказ евакуюватися ОСОБА_1 на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу, але станом на 09.05.2022 вказаний поліцейський до підрозділу для подальшого проходження служби не прибув, пояснюючи це тим, що окупанти не випускають населення у бік м. Харкова.

Опитаний начальник Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_8 пояснив, що в результаті збройної агресії рф на території України окремі громади Харківської області перебувають в окупації. Наприкінці квітня 2022 року відбулася нарада керівництва ГУНП в Харківській області, де начальником ГУНП в Харківській області було надано усний наказ про необхідність поліцейським, які не вийшли з окупації, у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути до розташування територіальних підрозділів для подальшого проходження служби. Встановлено, що серед особового складу Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області станом на 25.04.2022 два поліцейських не евакуювалися на підконтрольну Україні територію та не виконують свої функціональні обов`язки. Виконання наказу керівництва ГУНП в Харківській області щодо виходу поліцейських Харківського РУП № 3 з окупації було покладено на начальника ВП № 2 ХРУП № 3 підполковника поліції ОСОБА_9 та начальника ВП № 3 ХРУП № 3 полковника поліції ОСОБА_7 ..

Старший сержант поліції ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якої присягав вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

24.02.2022 у зв`язку з розпочатим актом безпосередньої збройної військової агресії російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на всій території України було введено правовий режим воєнного стану.

Тому з указаної календарної дати усі військові формування України та правоохоронні органи України (у тому числі і органи та підрозділи Національної поліції України), а також окремі співробітники згаданих суб`єктів владних повноважень, у силу ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 12, 21, 22 Закону України від 02.07.2015 №508-VIII «Про Національну поліцію», повинні були/мусили безвідносно до наявності або відсутності події отримання окремих наказів безпосередніх чи прямих керівників докладати власних зусиль для забезпечення безперервного та цілодобового захисту суверенітету України і територіальної цілісності України, для забезпечення виконання завдань поліції і реалізації повноважень поліції з метою відсічі збройної агресії ворога проти України, що виключало легітимність обрання пасивної форми поведінки (у тому числі і у вигляді фізичного знаходження у схованці) за виключенням випадку виконання особистого спеціального службового завдання, випадку виконання чіткого та однозначного наказу військово-політичного керівництва України у цілях збереження людських ресурсів задля продовження боротьби проти військової агресії.

А тому, отримавши наказ від керівництва про залишення окупованої території, поліцейський ОСОБА_1 не виконав наказ, а залишився вдома, очікуючи на «зелений коридор», тим самим знехтував Присягою, порушив обов`язок служити Українському народу, ставлячи при цьому свої власні інтереси вище, ніж інтереси Українського народу.

З огляду на завдання, покладені законом на органи Національної поліції України та поліцейських, в умовах виникнення реальної загрози суверенітету України, територіальній цілісності України, позивач, маючи спеціальне звання, з 24.02.2022 повинен був вчиняти дії з рятування України.

За своєю формою, змістом та суттю таке діяння явно та очевидно належить до кола чітко визначених законом дисциплінарних проступків поліцейського.

В свою чергу, старший сержант поліції ОСОБА_1 на службу не прибув, відсиджувався вдома, чекаючи на «зелені коридори» або окремі вказівки керівництва, самостійно не цікавився про спосіб несення служби, отже в найважчі часи обрав пасивну поведінку, перечекав тим самим активну фазу бойових дій, чим на власному прикладі показав повне нехтування та зневажання своїм статусом та посадою поліцейського, абсолютно безвідповідальним ставленням до своїх службових обов`язків, що є грубим порушенням службової дисципліни та дискредитує позивача як поліцейського.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_1 не встановлені.

Наведені заявником причини невиходу на службу протягом 01.05.2022 -24.05.2022 Головним управлінням Національної поліції в Харківській області, в умовах дії воєнного стану, не можуть бути кваліфіковані у якості виправдання вчинення дисциплінарного проступку.

24.05.2022 начальником ГУНП в Харківській області видано наказ № 263, яким до помічника чергового чергової частини відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з відображених у Висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

26.05.2022 ГУНП в Харківській області видано наказ № 263 о/с, яким на реалізацію наказу ГУНП в Харківській області № 278 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач, не погоджуючись з вчиненими відповідачем діями та з метою захисту порушеного права на працю, що проявилося у незаконному, на думку позивача, звільненні, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення дисциплінарного проступку є доведеним, накази відповідачем прийняті у порядку та спосіб, встановлені чинним законодавством.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Частиною 1 ст. 8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2 ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейській зобов`язаний 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Статтею 24 Закону №580-VIII установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Відповідно до ч.1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно зі ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до вимог абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила етичної поведінки), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок №893).

Пунктом 2 розділу V Порядку №893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 7 розділу V Порядку №893, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

З огляду на зазначене нормативне регулювання, колегія суддів вказує, що основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України "Про ведення воєнного стану" №64/2022 введено воєнний стан на території України, який внаслідок продовження триває.

Судом встановлено, що позивач на час введення воєнного стану проходив службу у Відділі поліції № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області. Разом з тим, позивач мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , яке з 24.02.2022 перебувало в тимчасовій окупації.

Так, підставою для проведення службового розслідування слугував рапорт від 09.05.2022 начальника Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області полковника поліції Коваленка Е.В., в якому зазначено про відсутність позивача на службі без поважних причин.

В якості доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді безпідставної відсутності на службі в період з 01.05.2022 по 26.05.2022 відповідач надав висновок службового розслідування, письмові пояснення працівників поліції, акти про відмову від надання письмових пояснень.

Суд першої інстанції визнав вказані докази належними та достатніми в підтвердження відсутності позивача на службі, у зв`язку з чим дійшов висновку про правомірність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення зі служби в поліції.

Проте, колегія суддів зазначає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, не з`ясував якими саме доказами зафіксовано факт відсутності позивача на службі у травні 2022 року, доведення до позивача усного наказу керівництва про прибуття до місця дислокації, а також підстави відсутності позивача на службі у спірний період.

Так, за висновками судового розслідування, 09.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області полковника поліції Коваленка Е.В. про те, що ним 28.04.2022 помічнику чергового чергової частини СМ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшому сержанту поліції ОСОБА_1, який перебуває на тимчасово окупованій території, було надано наказ до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу. Станом на 09.05.2022 вказаний поліцейський до підрозділу для проходження служби не прибув, на службі відсутній та не виконує свої функціональні обов`язки.

Дисциплінарною комісією на виконання вимог ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України 18.05.2022 був здійснений виклик (запрошення) шляхом використання електронної комунікації на електронну адресу та месенджер «Ватсап» помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (НОМЕР_2) о 10.00 20.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків, для надання письмових пояснень.

Помічник чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_1 на виклик не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття до УГІ ГУНП в Харківській області, у зв`язку з чим, відповідно до положень абзацу 3 ч. 3 ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ОСОБА_1 вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що дисциплінарною комісією складені відповідні акти від 23.05.2022 за № 373/119/01/15-2022.

Опитаний старший інспектор з КЗ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 пояснив, що на посаді помічника чергового ЧЧ СМ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області проходить службу старший сержант поліції ОСОБА_1 , який з перших днів бойових дій перебуває за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , яка з 24.02.2022 є тимчасово окупованою територією. Табельну вогнепальну зброю ОСОБА_1 не отримував. У період часу з 24.02.2022 до теперішнього часу він телефонує зі свого мобільного телефону ( НОМЕР_2 ), пояснює, що з ним все гаразд, виїхати з тимчасово окупованої території у бік м. Харкова не має можливості, оскільки окупанти не випускають. У ході телефонної розмови більш ніяких відомостей не надає, пояснюючи це тим, що всі розмови прослуховуються окупантами. На даний час ОСОБА_1 зателефонувати не можливо. Останній виходить на місцевість, де є покриття мобільного оператора Київстар та телефонує поліцейським: старшому інспектору - черговому майору поліції ОСОБА_4 та поліцейському з логістики - старшому сержанту поліції ОСОБА_5 ..

Опитаний старший інспектор - черговий ЧЧ СМ ВП № 3 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 пояснив, що старший сержант поліції ОСОБА_1 телефонував йому на мобільний телефон у наступні дні: 25 та 29 квітня 2022 року, 05, 06, 09 та о 16.40 11 травня 2022 року. На його запитання щодо виїзду з тимчасово окупованої території до м. Харкова, ОСОБА_1 пояснив, що за перетин блок-постів окупанти вимагають від громадян України значну суму грошових коштів, але яку саме останній не вказав. Проте, ОСОБА_1 наголосив, що вказаної суми грошей у його родині не має, тому і виїхати не може. Крім цього, під час спілкування ОСОБА_1 вказав, що виїхати до російської федерації не може, оскільки у вказаній державі відсутні будь-які родичі, поскаржився на відсутність грошей у родині. Його родина харчується продуктами, які були ще придбані до 24.02.2022 у магазині в с. Козача Лопань. Запозичити гроші для перетину блок-постів окупантів не має у кого, оскільки більшість місцевих мешканців виїхали із селища.

Опитаний поліцейський з логістики відділу поліції № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_5 пояснив, що старший сержант поліції ОСОБА_1 , який на даний час мешкає на тимчасово окупованій території у с. Козача Лопань, раз на тиждень дзвонить йому на мобільний телефон. Під час телефонної розмови ОСОБА_1 йому не повідомляв про причини його невиїзду з окупації.

Опитаний начальник сектору моніторингу ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 пояснила, що її підлеглий старший сержант поліції ОСОБА_1 з перших днів війни знаходиться за місцем мешкання у с. Козача Лопань Дергачівської територіальної громади, яке на даний час є тимчасово окупованою територією. Вона та поліцейські сектору моніторингу ВП № 3 ХРУП № 3 неодноразово намагались додзвонитися ОСОБА_1 , але мобільний зв`язок з ним відсутній. Контакти членів його родини у неї відсутні.

Опитаний начальник відділу поліції № 3 Харківського РУП № 3 ОСОБА_7 пояснив, що, відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 04.04.2022 № 187 о/с, його було переміщено на посаду начальника відділу поліції № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області. Помічник чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_1 на теперішній час перебуває за місцем мешкання в с. Козача Лопань Дергачівської ТГ, без вогнепальної зброї. Вказаний населений пункт тимчасово окупований. Останній спілкується в телефонному режимі з окремими поліцейськими відділу поліції № 3. 28.04.2022 він надав усний наказ евакуюватися ОСОБА_1 на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу, але станом на 09.05.2022 вказаний поліцейський до підрозділу для подальшого проходження служби не прибув, пояснюючи це тим, що окупанти не випускають населення у бік м. Харкова.

Опитаний начальник Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_8 пояснив, що в результаті збройної агресії рф на території України окремі громади Харківської області перебувають в окупації. Наприкінці квітня 2022 року відбулася нарада керівництва ГУНП в Харківській області, де начальником ГУНП в Харківській області було надано усний наказ про необхідність поліцейським, які не вийшли з окупації, у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути до розташування територіальних підрозділів для подальшого проходження служби. Встановлено, що серед особового складу Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області станом на 25.04.2022 два поліцейських, в тому числі ОСОБА_1 , не евакуювалися на підконтрольну Україні територію та не виконують свої функціональні обов`язки. Виконання наказу керівництва ГУНП в Харківській області щодо виходу поліцейських Харківського РУП № 3 з окупації було покладено на начальника ВП № 2 ХРУП № 3 підполковника поліції ОСОБА_9 та начальника ВП № 3 ХРУП № 3 полковника поліції ОСОБА_7..

Натомість, ОСОБА_1 , як в позові, так і в апеляційній скарзі, зазначив, що наказ Коваленка Е.В. від 28.04.2022 про евакуацію на підконтрольну Україні територію у строк до 30.04.2022 позивачем не було виконано, оскільки останній його не отримував через відсутність засобів зв`язку, що підтверджуються відповідною довідкою про відсутність звя`зку.

Також, позивач зазначив, що до моменту фактичного залишення окупованої території, ним, за можливості, та з урахуванням загрози з боку окупантів, виконувався покладений на нього обов`язок та останній вживав заходів щодо евакуації на підконтрольну територію України. Одразу, як позивачу вдалося залишити окуповану територію, він доповів про вказане своєму керівнику та з`явився до Управління.

Надаючи оцінку встановленим під час судового розгляду справи обставинам, поясненням позивача та підставам притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали службового розслідування не містять та відповідачем не надано належних доказів доведення позивачу усного наказу начальника Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області полковника поліції Коваленка Е.В. про евакуацію у строк до 30.04.2022 на підконтрольну територію України та прибуття за місцем дислокації підрозділу для несення служби, як і доказів наявності у позивача можливості евакуюватися з окупованої території у період з 01.05.2022 по 26.05.2022, тобто доказів відсутності на службі без поважних причин.

Пояснення начальника Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області полковника поліції Коваленка Е.В. достеменно не свідчать про доведення до ОСОБА_1 усного наказу щодо негайного виходу з окупації у строк до 30.04.2022, з урахуванням того, що у висновку службового розслідування зазначено про відсутність мобільного зв`язку з позивачем.

Згідно з ч. 3 статті 4 Дисциплінарного статуту, наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Приписами п. 30 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

У разі встановлення поважних причин відсутності поліцейського до наказу по особовому складу, яким виконується застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, вносяться зміни щодо дати його виконання.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту, у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Згідно з п. 28 та п. 130 статті 2 Закону України "Про електронні комунікації", електронна комунікація (телекомунікація) - передавання та/або приймання інформації незалежно від її типу або виду у вигляді електромагнітних сигналів за допомогою технічних засобів електронних комунікацій: технічні засоби електронних комунікацій - обладнання, у тому числі із встановленим програмним забезпеченням, станційні та лінійні споруди, призначені для організації електронних комунікаційних мереж.

Отже, особа, яка проводить службове розслідування та здійснює ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання до позивача застосованого дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів поліції, не зобов`язана впевнитись, чи призвело використання електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника до комунікації з особою відносно якої проводиться перевірка - а саме отримання ним відповідного наказу та дати такого отримання.

Відповідно до п.7 ст.1-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Колегія суддів зазначає, що, згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 25.04.2022 № 75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року № 453/37789, було затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року.

Згідно з розділом VI "Харківська область", до них станом на квітень 2022 року було віднесено, зокрема, території Дергачівської міської територіальної громади, до якої також належить і с. Козача Лопань.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач був позбавлений можливості здійснювати комунікацію відповідно до положень чинного в Україні законодавства, що було обумовлено відсутністю у останнього можливості стабільно використовувати будь-які форми електронної комунікації (відсутність мобільного зв`язку від операторів України, відсутність можливості користування мережею Інтернет).

В силу приписів статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком може вважатись лише винна, протиправна дія чи бездіяльність поліцейського.

Відтак, враховуючи, що до суду не надано доказів належного повідомлення та ознайомлення позивача із наказами про необхідність прибуття до відповідного підрозділу та відсутність доказів можливості залишення останнім окупованої території, колегія суддів дійшла висновку, що вина позивача матеріалами службового розслідування не встановлена, а дисциплінарна комісія у цьому конкретному випадку не здійснила всебічного, повного та об`єктивного дослідження та встановлення обставин діяння позивача як поліцейського, а тому до дисциплінарної відповідальності його притягнуто незаконно.

Колегія суддів ще раз наголошує, що невихід працівників на роботу внаслідок ведення воєнних дій та пов`язаних з ними обставин, зокрема перебування на тимчасово окупованій території, не свідчить беззаперечно про їх відсутність на службі без поважних причин.

Зазначене обумовлено необхідністю збереження життя та здоров`я таких працівників та їх сімей і не може вважатися відсутністю на роботі без поважних причин.

Висновки службового розслідування, які суд першої інстанції визнав обґрунтованими, зроблені лише з урахуванням пояснень керівників поліцейських, відносно яких проводилось службове розслідування, без надання оцінки доводам позивача, без з`ясування всіх обставин, відсутності доказів фіксації неявки позивача на службі, без врахування особи позивача, ступеня його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, його попередньої поведінки, ставлення до служби.

Колегія суддів уважає загальновідомим той факт, що після початку окупації територіальної громади Дергачівського району, були відсутні будь-які офіційно визнані гуманітарні коридори, які б надавали можливість позивачу безпечно та без ризику для життя покинути окуповану територію. Більш того, позивач як працівник державного органу України, знаходячись в окупації, перебував в постійній небезпеці та під тиском окупаційної адміністрації, відмовився співпрацювати з незаконними квазіутвореннями, що свідчить про свідому громадянську позицію та відданість Присязі поліцейського.

За відсутності в матеріалах справи жодних доказів того, що позивач співпрацював з окупантами та здійснював колабораційну діяльність, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за відсутність на роботі без поважних причин та визначення в якості неповажної причини перебування на окупованій території явно свідчить про незаконність та однобічність висновків службового розслідування та незаконність оскаржуваних наказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що висновки відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про вчинення позивачем дисциплінарного проступку є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Харківській області № 278 від 24.05.2022 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та № 263 о/с від 26.05.2022 Головного управління Національної поліції в Харківській області про звільнення ОСОБА_1 з 26.05.2022 без виплати грошового забезпечення з 01.05.2022 по 24.05.2022 з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2022 по 26.05.2022 у кількості 14 діб, а також поновлення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді помічника чергового чергової частини відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління в Національної поліції в Харківській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки за наслідками судового розгляду судом прийнято рішення про поновлення позивача на посаді, також на його користь підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І цього ж Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку №260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин та діяв на час звільнення позивача, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100), визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, правильним є обчислення календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

Враховуючи дату звільнення позивача зі служби та прийняття судом рішення про поновлення на посаді, кількість днів вимушеного прогулу складає 532 календарних днів.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_1 , розмір середньоденного грошового забезпечення, отриманого за березень-квітень 2022 року, складав 439,57 грн. за день, а в травні 2022 року нарахування та виплати його позивачу не відбувалося.

Отже, приймаючи до уваги розрахунок та вимоги позивача в частині суми стягнення середнього заробітку, колегія суддів зазначає, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача складає 233 851 (двісті тридцять три тисячі вісімсот п`ятдесят одна) грн. 24 коп..

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 по справі № 520/9820/22 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29,м. Харків, 61052, ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ № 278 від 24.05.2022 Головного управління в Національної поліції в Харківській області про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ № 263 о/с від 26.05.2022 Головного управління в Національної поліції в Харківській області про звільнення ОСОБА_1 з 26.05.2022 без виплати грошового забезпечення з 01.05.2022 по 24.05.2022 з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2022 по 26.05.2022 у кількості 14 діб.

Поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді помічника чергового чергової частини відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління в Національної поліції в Харківській області.

Стягнути з Головного управління в Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 27.05.2022 по 09.11.2023 у розмірі 233 851 (двісті тридцять три тисячі вісімсот п`ятдесят одна) грн 24 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 16.11.2023 року