Справа № 420/10276/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблова Оксана Олексіївна (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15), Державного бюро розслідувань (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15), Державного бюро розслідувань (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

Визнати протиправними дії начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни по наданню неповної та недостовірної інформації на запит на інформацію позивача від 21 червня 2022 року про надання копії наказу Державного бюро розслідувань, на підставі якого 17 березня 202о року до виконання обов`язків директора Державного бюро розслідувань приступив ОСОБА_2 .

Зобов`язати Державне бюро розслідувань надати позивачу копію наказу Державного бюро розслідувань на підставі якого 17 березня 2020 року до виконання обов`язків директора Державного бюро розслідувань приступив ОСОБА_2 .

Ухвалою від 29 липня 2022 року головуючим суддею по справі Цховребовою М.Г. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

На підставі розпорядження № 509 від 11.09.2023 року та відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 року, справу призначено до розгляду судді Юхтенко Л.Р.

Ухвалою від 15 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до провадження та розгляду. Розгляд справи № 420/10276/22 розпочато спочатку, та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Також цією ухвалою у клопотанні представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 червня 2022 року позивач звернувся із запитом на інформацію до Державного бюро розслідувань, в якому просив надати копію наказу Державного бюро розслідувань, на підставі якого 17 березня 2020 року до виконання обов`язків директора Державного бюро розслідувань приступив Соколов О.В.

Позивачем отримана відповідь, з якою позивач не погоджується.

Позивач зазначає, що надана на запит копія наказу №591-ос/дск не відповідає оригіналу, бо не повністю відтворює інформацію оригіналу та всі його зовнішні ознаки, зокрема, копія не містить: дату наказу, відсутнє формулювання причини й мети створення документа; умови роботи, на яку самопроголошується працівник; умови на яких працівник приймається до роботи; наявність та тривалість випробування; причини самопроголошення та інше; підстава видання наказу (заява працівника або службовий документ); дата обіймання повноважень директора ДБР; відомості про ознайомлення особи стосовно якої видано наказ у формі проставлення на першому примірнику документа чи на спеціальному бланку свого підпису із зазначенням дати ознайомлення.

Позивач звертає увагу, що наказ № 591-ос/дск є завершеним продуктом діяльності бюро і не належить до документів суб`єкта владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію. На думку позивача, запитувана інформація взагалі не відноситься до інформації з обмеженим доступом, наявна у відкритому доступі (аналогічна публікація від 31 грудня 2021 року про призначення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 розміщена на сайті Президента України), відтак, повинна надаватися безумовно.

На думку позивача, повідомлення відповідачки, що відомості про проходження служби становлять службову інформацію братися до уваги не можуть через суперечливість правової позиції відповідачки принципу верховенства права.

До суду 17 серпня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву від Державного бюро розслідувань, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що на адресу ДБР надійшов запит на інформацію, в якому позивач просив надати копію наказу ДБР, на підставі якого 17 березня 2020 року до виконання обов`язків Директора ДБР приступив ОСОБА_2 .

Відповідач зазначив, що листом № 186ПІ/10-16-06-185/22 від 28.06.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про продовження строку розгляду його запиту на інформацію до 20 робочих днів та у подальшому листом № 186ПІ/10-16-06-221/22 від 14.07.2022 року за підписом начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової О.О. позивачу надано відповідь на його запит та копію запитуваного наказу, а саме: копію наказу № 179-ос.

Відповідач звертає увагу, що копія наказу була належним чином засвідчена. Також разом з наданням запитуваного наказу, позивачу було роз`яснено, що відомості щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу центрального апарату та територіальних управлінь ДБР становлять службову інформацію.

Також відповідач звертає увагу, що переважна частина мотивів позову стосується невідповідності форми і змісту наказу № 591-ос/ДСК. Відтак вимоги позовної заяви не відповідають її обґрунтуванню, обставинам справи та діям, які позивач намагається оскаржити.

До суду 12 вересня 2022 року від позивача надійшла заява про стягнення витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

До цієї заяви в якості додатку позивачем додано міркування щодо відзиву ОСОБА_3 на позовну заяву.

Також до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, якими повідомлено, що відносно адвоката позивача ВКДКА ухвалено рішення від 23.02.2023 року, яким до ОСОБА_4 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням його з Єдиного реєстру адвокатів України ( вхід. ЕП/12332/23 від 12.04.2023 року).

До суду 03 жовтня 2023 року від відповідача - Державне бюро розслідувань надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову, додатково посилаючись на те, що ДБР надало позивачу інформацію за виключенням інформації з обмеженим доступом. Також відповідач звернув увагу, що право на доступ до інформації, встановлене ст. 34 Конституції України може бути обмежене у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Так, суд встановив, що 21 червня 2022 року позивач звернувся із запитом на інформацію до Державного бюро розслідувань, в якому просив надати на адресу електронної пошти копію наказу ДБР, на підставі якого 17 березня 2020 року до виконання обов`язків Директора державного бюро приступив Соколов О.В.

Листом № 186ПІ/10-16-06-185/22 від 28.06.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про продовження строку розгляду його запиту на інформацію до 20 робочих днів.

Також суд встановив, що листом № 186ПІ/10-16-06-221/22 від 14.07.2022 року за підписом начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової О.О. Державним бюро розслідувань позивачу надано відповідь на його запит та копію запитуваного наказу, а саме: копію наказу № 179-ос.

Судом досліджена копія наказу державного бюро розслідувань № 179-ос «Про виконання повноважень Директора Державного бюро розслідувань», в якому зазначено: «Відповідно до частини першої статті 10, пункту 2 частини четвертої статті 10, частини четвертої статті 12 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Приступаю до виконання повноважень Директора Державного бюро розслідувань» Заступник директора підпис Олександр Соколов.

Суд встановив, що копія цього наказу була належним чином засвідчена уповноваженим працівником ДБР.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з ст. 1, 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті Закону, не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно (крім випадків, передбачених частиною другою статті 23 Закону України "Про основи національного спротиву"). Не може бути також обмежено доступ до інформації про наявність у фізичних осіб податкового боргу. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

Також не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага керівника, заступника керівника юридичної особи публічного права, керівника, заступника керівника, члена наглядової ради державного чи комунального підприємства або державної чи комунальної організації, що має на меті одержання прибутку, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді (ч. 7 ст. 6 Закону).

Суд встановив, що Наказом Державного бюро розслідувань № 373 від 29.06.2021 року затверджено Перелік відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань (надалі - Наказ № 373).

Відповідно до п. 1 Наказу № 373, цей Перелік розроблений відповідно до законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про державну таємницю», «Про інформацію», «Про захист персональних даних», «Про Державне бюро розслідувань», «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736, Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженої наказом Державного бюро розслідувань від 20 серпня 2020 року № 435.

Відповідно до п. 1.3. цього наказу, відомості щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу ДБР (призначення, переведення, звільнення тощо) становлять службову інформацію. Зазначений наказ є чинним.

Суд зазначає, що відповідачем надано позивачу запитувану інформацію, а саме: належним чином засвідчену копію ДБР, на підставі якого до виконання обов`язків Директора державного бюро розслідувань приступив Соколов О.В.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем виконано вимоги позивача та надано запитувана ним інформація на його запит.

У свою чергу суд звертає увагу, що обґрунтування позовних вимог зводяться до незгоди позивача з оформленням наказу, що, на його думку, не відповідає Правилам організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року № 1000/5, форми кадрового наказу.

Разом з цим виходячи з того, що предметом спору є надання публічної інформації на запит позивача, суд доходить висновку, що наведені доводи позивача не стосуються дотримання відповідачем норм Закону України «Про допуск до публічної інформації» під час розгляду його запиту, що належить перевірки судом в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про допуск до публічної інформації» стосуються дотримання відповідачем норм Закону України обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

З урахуванням вище встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відповідачем дотримано вимоги Закону України «Про допуск до публічної інформації» під час розгляду запиту позивача від 21 червня 2022 року та надано йому запитувана ним інформація.

За таких встановлених судом обставин, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать компенсації з Державного бюджету.

Стосовно заяви позивача про стягнення витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає, що у зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, такі витрати не належать стягненню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15), Державного бюро розслідувань (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.