Справа № 120/9669/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 листопада 2023 р. Справа № 120/9669/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання притиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №825 від 13.06.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області» в частині застосування до заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №79 о/c від 14.06.2023 «Щодо особового складу» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що згідно матеріалів службового розслідування, підставою для його проведення стала інформація, яка надійшла з УСБ у Вінницькій області про можливі неправомірні дії заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького РУП ОСОБА_1 . А саме, що 06.06.2023 приблизно о 10:52 год., в рамках розслідування кримінального провадження No 0000207 від 05.06.2023 року, біля підізду № 3 по АДРЕСА_1 , працівниками територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, спільно зі співробітниками УСБ України у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури, задокументовано факт отримання неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США капітаном поліції ОСОБА_2 , які він вимагав за вирішення питання щодо обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, не пов?язаного із триманням під вартою та подальшої зміни кваліфікації дій останнього на менш тяжкий злочин.

При цьому, позивач переконаний, що його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України може бути доведена лише вироком суду в межах розгляду кримінального провадження №0000207 від 05.06.2023, а не матеріалами службового розслідування.

Позивач вказує, що правовою підставою для звільнення особи за порушення дисципліни є наявність в її діях складу дисциплінарного проступку, тобто невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни, а для звільнення особи у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення - набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Однак в даному випадку відсутнє рішення суду, яким би його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, та яке б набрало законної сили, що суперечить принципу «презумпції невинуватості», регламентованій частиною 1 ст. 62 Конституції України.

ОСОБА_1 зазначає, що у даному випадку відсутні достатні і необхідні правові підстави вважати, що в його діях наявний склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, яка виразилася у невжитті заходів щодо усунення причин та умов, що ускладнюють виконання службових обов`язків та не повідомлення про це безпосереднього керівника, недотриманні обмежень і заборон передбачених антикорупційним законодавством, поза процесуальному спілкуванні, використанні своїх службових повноважень, порушення вимог Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України". Закону України "Про Національну поліцію", а також невиконання вимог Правил етичної поведінки поліцейських.

Тому, встановлені дисциплінарною комісією обставини та застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, і всі обставини, які стали підґрунтям для прийняття рішення про звільнення були встановлені у спосіб, що не відповідають чинному законодавству та є такими, що порушують його права та призвели до незаконного звільнення із займаної посади.

Позивач зазначає, що жодного іншого діяння, яке не створює склад кримінального правопорушення та підпадає під визначення дисциплінарного проступку, висновок службового розслідування не містить, а оскаржуваний наказ відповідач прийняв без доведення вини у вчиненні дисциплінарного проступку.

Ухвалою суду від 07.07.2023 відкрито провадження в адміністративній справі. В задоволенні клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відмовлено та визначено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Крім того, даною ухвалою витребувано у Головного управління Національної поліції у Вінницькій області належним чином завірені копії матеріалів службового розслідування, які стали підставою для прийняття начальником Головного управління Національної поліції у Вінницькій області наказу №79 о/c від 14.06.2023 «Щодо особового складу» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області; та довідку про середній розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням оформлену відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" №100 від 08.02.1995 року.

20.07.2023 на адресу суду надійшов відзив подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що за результатами службового розслідування, наказом ГУНП у Вінницькій від 13.06.2023 № 825 за скоєння дисциплінарного проступку, порушення Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 3, 6, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22, частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції» та абзаців 1, 2, 5, 12 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 14 розділу 2 та абзаців 2, 3 розділу 4 витягу з посадової інструкції, застосовано до заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Відповідач зазначає, що матеріалами службового розслідування встановлено, що 06.06.2023 приблизно о 10:52 в рамках кримінального провадження №0000207, відомості про яке 05.06.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 31 (багатоквартирний житловий будинок), біля під`їзду № 3 працівниками Територіального управління ДБР, розташованого y м. Хмельницькому, спільно зі співробітниками УСБ України у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури, задокументовано факт отримання неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США капітаном поліції ОСОБА_2 , які він вимагав за вирішення питання щодо обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, та подальшої зміни кваліфікації дій останнього на менш тяжкий злочин.

Представник Головного управління НП у Вінницькій області зазначив, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які, водночас, стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

В даному випадку відповідач переконаний, що позивачем вчинено діяння, несумісне з займаною ним посадою. При цьому, обставин, передбачених статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції, які б пом`якшували відповідальність капітана поліції ОСОБА_4 , у ході службового розслідування не установлено.

Дисциплінарною комісією враховано вимоги протоколу засідання комісії з оцінки корупційних ризиків та моніторингу виконання антикорупційної програми Національної поліції України від 11.06.2019, яким встановлено, що за результатами службових розслідувань за фактами скоєння кримінальних корупційних правопорушень, стосовно поліцейських, які їх вчинили, вирішувати питання про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, а до їх безпосередніх та прямих керівників уживати найсуворіших заходів дисциплінарного впливу.

Також, дисциплінарною комісією взято до уваги вимоги пункту 1 наказу НП України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», відповідно до якого, необхідно приймати рішення про звільнення керівників з посади в разі виявлення фактів приховування заяв і повідомлень про вчинення поліцейськими кримінальних правопорушень. За результатами службових розслідувань за фактами причетності до скоєння кримінальних корупційних правопорушень до винних поліцейських застосовувати найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності - звільнення зі служби в поліції.

Окрім того, відповідач посилається на постанову колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 17.06.2021 справа №804/6242/17, де колегія суддів дійшла висновку, що з огляду на правове визначення таких понять як «дисциплінарний проступок» та «злочин», рішення по кримінальному провадженні не має значення для надання оцінки правомірності застосування певного виду дисциплінарного стягнення, оскільки рішення по кримінальному провадженню не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у вказаному випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі положень Кримінального кодексу України.

Також представник відповідача звернув увагу на той факт, що допущені ОСОБА_2 порушення спричинили широкий резонанс у засобах масової інформації, у яких були розміщенні статті з критикою роботи поліції та у яких указувалось на безкарність поліцейських. Як наслідок, капітан поліції ОСОБА_5 дискредитував звання поліцейського внаслідок вчинення корупційного правопорушення.

На виконання вимог ухвали суду, Головне управління НП у Вінницькій області надав витребувані докази.

Ухвалою суду від 16.11.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Капітан поліції ОСОБА_1 з 12.10.2021 проходив службу на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

06.06.2023 начальникові ГУ НП у Вінницькій області надійшла доповідна записка УГІ ГУ НП у Вінницькій області про порушення службової дисципліни окремими поліцейськими відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. Зокрема зазначено, що до ГУНП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що 06.06.2023, приблизно об 11:00 по АДРЕСА_1 працівниками УСБУ у Вінницькій області спільно з Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури в рамках кримінального провадження № 0000207, розпочатого 05.06.2023 зa ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, задокументовано факт отримання неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США заступником начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції В. Шулякою, які він вимагав за вирішення питання щодо обрання відносно гр. ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, та подальшої зміни кваліфікації дій останнього на менш тяжкий злочин. Під час особистого обшуку з сумки ОСОБА_4 вилучено грошові кошти в сумі 500 доларів США, які являються предметом неправомірної вигоди, після чого останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час затримання ОСОБА_5 перебував на службі, в цивільному одязі та з вогнепальною зброєю.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області від 06.06.2023 №821 на підставі доповідної записки та інформації, що у ній зазначена, з метою підтвердження чи спростування дисциплінарного проступку в діях капітана поліції ОСОБА_4 та окремих поліцейських відділу поліції №1 Вінницького РУП, керуючись вимогами статей 14, 15 та 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

Так, проведеним службовим розслідуванням щодо порушення службової дисципліни, допущеного заступником начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції В. Шулякою та окремими поліцейськими відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області встановлено вчинення ОСОБА_2 грубого дисциплінарного проступку.

Так, висновком службового розслідування, затвердженим начальником ГУ НП у Вінницькій області 13.06.2023, комісія вважає, що за скоєння дисциплінарного проступку, порушення Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 3, 6, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22, частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції» та абзаців 1, 2, 5, 12 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 14 розділу 2 та абзаців 2, 3 розділу 4 витягу з посадової інструкції, застосувати до заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області від 13.06.2023 №825 за скоєння дисциплінарного проступку, порушення Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 3, 6, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22, частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції» та абзаців 1, 2, 5, 12 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 14 розділу 2 та абзаців 2, 3 розділу 4 витягу з посадової інструкції, застосувати до заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 (0073702) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області від 14.06.2023 № 79 о/с, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення), капітана поліції ОСОБА_1 (0073702), заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області звільнено зі служби в поліції з 14 червня 2023 року.

Не погоджуючись з вищезазначеними наказами та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VІІІ).

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згаданим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частиною другою зазначеної статті, поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Частинами першою, другою статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

За Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати.

На підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 05.03.2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна передбачає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частинами другою, третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень.

Згідно з частинами першою, третьою статті 11, статті 12, частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини першої статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Частинами першою-третьою статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «;Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частинами сьомою, восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з частинами другою, третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Пунктами 1- 4 розділу V Порядку № 893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 2, 9 розділу VІ Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VІІ Порядку № 893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт довільної форми, що підписується працівником кадрового підрозділу та іншими присутніми під час відмови особами, який долучається до особової справи поліцейського, притягнутого до дисциплінарної відповідальності.

З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції слідує, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 804/4096/17 зазначав, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ).

Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-VІІІ виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у справі № 804/4096/17 мав на меті звернути увагу, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Такої правової позиції дотримувався Верховний Суд і у подальшій правозастосовній практиці у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 26 листопада 2020 року у справі № 580/1415/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а, від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21 та багатьох інших.

У цій справ суд також враховує, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Слід ураховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які, водночас, стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18 та від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19, а також від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а, від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21 тощо.

Як свідчать матеріали службового розслідування, 06.06.2023 приблизно о 10:52 в рамках кримінального провадження №0000207, відомості про яке 05.06.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України за адресою: АДРЕСА_1 (багатоквартирний житловий будинок), біля під`їзду № 3 працівниками Територіального управління ДБР, розташованого y м. Хмельницькому, спільно зі співробітниками УСБ України у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури, задокументовано факт отримання неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США капітаном поліції ОСОБА_2 , за вирішення питання щодо обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, та подальшої зміни кваліфікації дій останнього на менш тяжкий злочин.

07 червня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2023 застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_1 , тобто до 10:52 год. 04 серпня 2023 року. Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 04 серпня 2023 року.

Як зазначено у висновку службового розслідування, капітан поліції В. Шуляка повідомив, що жодних протиправних дій не вчиняв та, посилаючись на свої права, передбачені статтею 63 Конституції України, відмовився від надання будь-яких пояснень на даному етапі службового розслідування.

07.06.2023 процесуальним керівником заступником начальника відділу Вінницької обласної прокуратури О. Врублевським надано дозвіл на опитування ОСОБА_4 в умовах ITT № 1 ГУНП, яке проводилося наступного дня після затримання. Матеріалами службового розслідування встановлено, що перебуваючи в установі подібного типу, за відсутності відволікаючих факторів, ОСОБА_5 мав достатньо часу для обдумування своїх дій та міг надати пояснення чи привести факти, які б підтверджували або спростовували його вину у вчиненому, проте цього не зробив.

Зібраними у ході службового розслідування матеріалами підтверджено те, що капітан поліції ОСОБА_5 не вжив заходів, спрямованих на відвернення негативних наслідків, хоча він розумів та допускав їх настання. Вина поліцейського у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, ОСОБА_5 свідомо допустив настання несприятливих наслідків.

Таким чином, своїми діями капітан поліції В. скоїв вчинок, яким спаплюжив та принизив високе звання поліцейського, який присягнув на вірність Українському народові.

Така поведінка ОСОБА_8 суперечить загальним принципам, встановленим для працівників Національної поліції України.

У висновку службового розслідування вказано, що підставою для призначення службового розслідування став не факт повідомлення ОСОБА_9 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення чи вимагання та отримання неправомірної вигоди, а вчинення ним дій, суть яких полягає у порушенні службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості та дій, які суперечить інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Наведене указує про реальну наявність у поведінці ОСОБА_4 ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, яка спричинила шкідливі наслідки та причинного зв`язку між ними і дією порушника дисципліни.

При цьому, дисциплінарна комісія вказала, що допущені ОСОБА_2 порушення спричинили широкий резонанс у засобах масової інформації, у яких були розміщенні статті з критикою роботи поліції та у яких указувалось на безкарність поліцейських. Як наслідок, капітан поліції ОСОБА_5 дискредитував звання поліцейського внаслідок вчинення корупційного правопорушення.

За наслідками проведеного службового розслідування ГУНП у Вінницькій області зроблено висновок про порушення позивачем Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 3, 6, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22, частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції» та абзаців 1, 2, 5, 12 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 14 розділу 2 та абзаців 2, 3 розділу 4 витягу з посадової інструкції.

За результатами проведеного службового розслідування було запропоновано накласти на капітана поліції ОСОБА_1 , заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Суд зазначає, що метою проведення службового розслідування не може бути доведення вини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, адже вина останнього повинна доводитись в судовому порядку. Однак, слід узяти до уваги і правову оцінку змісту підозри, оскільки її складено у зв`язку з одержанням неправомірної вигоди. До того ж, метою проведення службового розслідування є перевірка і уточнення, в межах наданих повноважень відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчинення поліцейськими дисциплінарного проступку, зняття безпідставних звинувачень або підозр.

Відповідач вбачав склад дисциплінарного проступку позивача у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

Нехтування позивачем вимогами Закону № 580-VІІІ, Присяги працівника поліції, Дисциплінарного статуту та Правилами етичної поведінки, на переконання відповідача, призвело до скоєння ним проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції і її працівників в очах громадськості, порушує етику поведінки поліцейського та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків і проходження служби у НП України.

Суд звертає увагу, що вчинки, які дискредитують працівників поліції та органи Національної поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже, дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів Національної поліції і її працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Тобто, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.

Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Таким чином, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати зв`язків і не вчиняти дій, які ганьблять звання працівника поліції або підривають її авторитет чи носять корисливий або протиправний характер.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Таким чином, враховуючи тяжкість проступку та його наслідки, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З огляду на вказане суд вважає, що в межах спірних правовідносин суб`єктом владних повноважень доведено встановлені факти порушення позивачем вимог Закону № 580-VІІІ, Присяги працівника поліції, Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки.

Щодо доводів позивача, що виключно вироком суду можуть бути підтверджені обставини, описані у висновку службового розслідування , суд зазначає наступне.

Відсутність вироку суду про визнання позивача винним в інкримінованих кримінальних правопорушень не є підставою для скасування оспорюваних наказів, адже його звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.

Зокрема, в наказі про звільнення вказаний пункт 6 частини 1 статті 77 Закону № 580, а не пункт 10 цієї норми.

Законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.

Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Натомість, як визначено частиною другою статті 19 Закону № 580, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду.

А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580 у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постановах від 30.08.2022 у справі № 120/8381/20-а, від 14.03.2023 у справі № 320/1206/21.

Таким чином позивача звільнено не за підозру у вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.

Рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України.

Предметом цього спору є порушення позивачем службової дисципліни.

Суд враховує, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято в тому числі на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно нього за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

Порушення, зафіксовані у висновку службового розслідування, у своїй сукупності свідчать про вчинення, зокрема, позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, несумісного з продовженням служби у поліції.

Таким чином, навіть за відсутності у майбутньому обвинувального вироку суду за результатами розгляду кримінального провадження, з урахуванням поведінки позивача та стану дотримання ним службової дисципліни, суд вважає правомірним та обґрунтованим застосування відповідачем до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Склад дисциплінарного проступку у діях позивача був встановлений службовим розслідуванням на підставі доказів та пояснень допитуваних службових осіб та аналізувався під кутом зору статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки.

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним.

Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

Така оцінка відповідача пов`язана із діями, які були виявлені під час досудового розслідування у межах кримінального провадження щодо отримання позивачем неправомірної вигоди.

Таким чином, суд зазначає про несумісність вчинення позивачем протиправного діяння з проходженням служби в органах поліції. Вчинення такого діяння суперечить змісту Присяги поліцейського, оскільки підриває довіру громадян як до працівників поліції, так і до органів Національної поліції України в цілому, принижує їх авторитет.

Суд зазначає, що порядок проведення службового розслідування відповідачем не порушено та службове розслідування здійснено відповідно приписам Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.20128.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про застосування до позивача за скоєння дисциплінарного проступку стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не надано суду достатніх та належних доказів щодо обґрунтованості своїх позовних вимог.

Відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України та оскаржувані накази прийняті на підставі, у межах та у спосіб, що визначені законодавством України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказу звільнення зі служби, то підстави для задоволення таких вимог також відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна