Справа № 120/10899/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/10899/23

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Юлія Миколаївна

Суддя-доповідач: Курко О. П.

14 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Піпка А.М.,

представників відповідача: Богдашевського В.В., Копчинської Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Вінницької митниці на додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2023 року від представника позивача - адвоката Піпка Андрія Миколайовича на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5548,35 грн.

Додатковим рішенням від 02 жовтня 2023 року клопотання адвоката Піпка Андрія Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення - задоволено частково; стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 грн. (п`ятсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці; у задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянти послалися на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на їх думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Так, представник позивача в апеляційній скарзі просив скасувати оскаржуване рішення та задовольнити заяву про ухвалення додаткового судового рішення в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник відповідача просив скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд задовольнити ії, в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

Представники відповідача просили задовольнити подану ними апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що у провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2023 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів від 22.06.2023 № UA401000/2023/000062/2. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2023/000939 від 22.06.2023. Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень нуль копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

25.09.2023 на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від представника позивача - адвоката Піпка Андрія Миколайовича надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5548,35 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на обставини цієї справи, обсяг наданих послуг, спосіб участі адвоката Піпко М.В. у розгляді справи №120/10899/23, керуючись принципами пропорційності та об`єктивності, необхідно зменшити суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 500 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Особливості постановлення додаткового судового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, однією із підстав для ухвалення додаткового судового рішення є невирішення судом питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із матеріалів справи з`ясовано, що у тексті позовної заяви повідомлено, що докази витрат на правничу допомогу будуть надані на стадії завершення її розгляду або після винесення рішення суду у справі.

Відтак, звернувшись із заявою про ухвалення додаткового рішення 25.09.2023, до якої долучено докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу, що надана адвокатом Піпком А.М., сторона позивача діяла згідно з приписами частини 7 статті 139 КАС України.

З приводу доводів сторони відповідача про те, що питання про стягнення витрат на правничу допомогу вже вирішено судом у рішенні від 20.09.2023, що свідчить про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

У рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2023 дійсно розглядалось питання щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу та відповідно до абзацу 4 резолютивної частини такого рішення вирішено стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Водночас, суд звертає увагу, що в межах вищезазначеного рішення судом надавалась оцінка доказам, наданим на підтвердження понесених позивачем витрат у зв`язку з наданням правничої допомоги адвокатом Слободянюком М.В.

У свою чергу, адвокатом Піпко А.М. надано до суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу разом із клопотанням про ухвалення додаткового рішення, тобто 25.09.2023, відтак, при стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн., судом надано оцінку лише витратам позивача, понесеним у зв`язку з наданням правничої допомоги адвокатом Слободянюком М.В.

Отже, питання про відшкодування на користь ФОП ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, надану адвокатом Піпко А.М., судом першої інстанції правомірно було винесено шляхом прийняття додаткового рішення.

З приводу видів судових витрат, підстави та порядку їх розподілу, то суд зазначає, що ці питання врегульовано главою 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, про витрати на професійну правничу допомогу йдеться у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 згаданої статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Так, судом встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Клієнт) та адвокатом Піпко А.М. (далі Адвокатське бюро) укладено договір про надання правової допомоги №1 від 23.06.2023.

Згідно з пунктом 1.1 цього договору Адвокатське бюро зобов`язується надавати Клієнту правову допомогу: професійну правничу допомогу, включаючи представництво й інші види адвокатської діяльності щодо захисту прав, свобод та інтересів клієнта в усіх органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, перед їх посадовими і службовими особами, перед фізичними особами-підприємцями і громадянами, в судах України усіх рівнів та інстанцій у справі про оскарження рішення про коригування митної вартості товарів №UА401000/2023/000062/2 від 22.06.2023 та пов`язаних з цим питань, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та інші платежі, визначені договором.

Пунктом 3.1 договору визначено, що Клієнт сплачує Адвокатському бюро за надання правової допомоги гонорар в розмірі 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Сплачена Клієнтом Адвокатському бюро вищезазначена сума відповідає і складає розмір витрат на правничу допомогу адвокату, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката відповідно до обсягу наданих послуг і виконаних робіт.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Адвокат складає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В акті приймання-передачі наданих послуг Сторони за взаємною домовленістю вправі визначити фіксований розмір гонорару, який не обов`язково обраховується відповідно до вищезазначеного відсотку прожиткового мінімуму.

На підтвердження понесених витрат представником позивача адвокатом Піпко А.М. надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 22.09.2023 №22/09/23/1Р, відповідно до якого адвокатом Піпко А.М. надано позивачу наступні послуги:

23.06.2023 консультації і роз`яснення Клієнту з правових питань,

19.07.2023 підготовка позовної зави,

22.09.2023 підготовка заяви про розподіл судових витрат.

Окрім того, представником позивача надано акт приймання-передачі наданих послуг від 22.09.2023 №1, відповідно до якого, гонорар за Договором за домовленістю сторін за надання правової (правничої) допомоги у справі складає 5548,35 грн. та рахунок №22/09/23/1 від 22.09.2023 на суму 5548,35 грн.

Сплата ФОП ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвокатському бюро "Піпко і партнери" підтверджується платіжною інструкцією №2513 від 22.09.2023 на суму 5548,35 грн.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

Водночас, суд першої інстанції не звернувся увагу на наступне.

Частинами 5, 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги.

А відтак, судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката Піпка А.М., понесенні позивачем у зв`язку із розглядом адміністративної справи №120/10899/23 підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Вінницької митниці залишити без задоволення.

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року скасувати.

Прийняти нове рішення. Клопотання адвоката Піпко Андрія Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити повністю.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5548,35 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 листопада 2023 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.