Справа № 563/1828/23
Суддя: Сірак Д. Ю.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 563/1828/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2023 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Федичканич В.Ю.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Семеньки В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Корець, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 27 вересня 2023 року постановою капітана поліції сектору реагування патрульної поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Іскрижицького Михайла Васильовича серія БАД № 564697 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративні правопорушення не вчиняв. В обгрунтування позову, зокрема вказує, що має посвідчення водія категорії А. Також про це наголошував і працівникам поліції, що має відповідне посвідчення водія вдома. Однак, працівники поліції дані його твердження залишили поза увагою.

02.11.2023 року від Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на адміністративний позов згідно до якого, вбачається, що ОСОБА_1 27.09.2023 о 15 год 35 хв в смт. Городниця по вул.Зарічна, керуючи мопедом Panther, який не був зареєстрованийу встановленому законом порядку, не був в захисному мотошоломі, водій не мав посвідчення водія відповідної категорії "А", тобто не мав права керувати даним транспортним засобом. Факт керування водієм транспортним засобом та порушення ним Правил дорожнього руху України підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, які долучені стороною відповідача до матеріалів справи. Постанова складена поліцейським з дотриманням вимог законодавства, а тому просять відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача судовому засіданнні позов підтримав, просив задоволити. Крім того, уточнив, що не заперечує стосовно того, що його клієнт, ОСОБА_1 27 вересня 2023 року, дійсно керував незареєстрованим у встановленому порядку мопедом та був без мотошолома. Водночас, в частині притягнення його за ч. 2 ст. 126 КУпАП заперечує з тих підстав, що має посвідчення водія категорії А.

Позивач підтримав позицію свого представника, просив постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати, а провадження у справі скасувати. Також, вазав, що має в наявності посвідчення водія категорії "А", копія якого додана до позовної заяви. Щодо керування мопедом незареєстрованим в установленому порядку та перебування при керуванні мопедом без захисного шолома не заперечив.

Представник відповідача ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в визначеному законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, в позові необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до оскаржуваної постанови серії БАД № 564697 27.09.2023 о 15 год. 35 хв. в смт. Городниця, Звягельського району, Житомирської області по вул. Зарічна, водій ОСОБА_1 керував мопедом не зареєстрованим у встановленому порядку, був відсутній мотошолом, водійське посвідчення відповідної категорії чим порушив п. 2.1, 2.3, 2.9 ПДР України.

У відповідності до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративногосудочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КпАП України встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КпАП України закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожньогоруху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КабінетуМіністрів Українивід 10жовтня 2001року №1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР України).

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з підпунктами «а» та «ґ» пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КпАП України настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 121 КпАП України настає у разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 126 КпАП України настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пункт 2.1 ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб.

Пункт 2.9 ПДР вказує на те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака.

При цьому, позивачем в поданій позовній заяві не заперечувався факт керування мопедом без реєстрації транспортного засобу та без шолому. Щодо посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії А1, вказав, що таке посвідчення є, але знаходиться вдома.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 34 Закону України "Про дорожній рух" державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок № 1388).

Пунктом 7 Порядку № 1388 встановлено, що експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Згідно з пунктом 16 Порядку № 1388 на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (крім тимчасово ввезених на митну територію України транспортних засобів особистого користування), що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до пункту 30.1 ПДР власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Законом України від 17.11.2008 № 586-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 511 затверджено нову редакцію Положення про порядок надання посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (далі Положення № 511) та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, в т.ч. А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з пунктом 2 вказаного Положення особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, особи, які не мають посвідчення подія відповідної категорії, не допускаються до керування цими транспортними засобами.

Таким чином, з 01.01.2010 в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та необхідність отримання посвідчення водія на їх керування (категорія А1), незалежно від їх користування чи на вулично-дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.

Наведене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.12.2019 у справі № 310/4817/17.

Що стосується покликання позивача на наявність у нього посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 28.07.1994, слід зазначити, що позивачу дозволено керувати транспортними засобами категорії А, тобто мотоциклом.

На момент отримання позивачем водійського посвідчення з категорією «А» діяло Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, в редакції від 18.10.1999.

Тобто, при отриманні посвідчення водія, ОСОБА_1 було відкрито категорію «А» з правом керування мотоциклами.

Відповідно до пункту 27 Положення № 511 посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24.09.2008 № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», може бути обміняне на нове на умовах проведення обміну, визначених цим Положенням. При цьому в новому посвідченні водія зазначаються категорії: А1, А - відповідає категорії А.

Пунктом 28 Положення № 511 передбачено, що обмін посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, проводиться без складення іспитів, крім випадків, передбачених пунктом 25-1 цього Положення.

Таким чином, обмін посвідчення водія, виданого до набрання чинності Законом України від 24.09.2008 № 586-VI, на нове здійснюється без складення іспитів та є правом особи, а не обов`язком.

Однак, незважаючи на те, що при обміні посвідчення водія на нове категорії А1, А відповідають категорії А, незамінене посвідчення водія з категорією А старого зразка не дає права керування транспортним засобом категорії А1.

Також згідно з пп. "6" пункту 2.3 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

З долученого стороною відповідача відеозапису судом встановлено, що ОСОБА_1 , дійсно керував мопедом, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.9 ПДР України, не був в захисному мотошоломі, чим порушив п.п.2.3 г ПДР України, водій не мав посвідчення водія відповідної категорії "А1", тобто не мав права керувати даним транспортним засобом чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України.

Відтак, у діях позивача наявний склад правопорушень, передбачених ч. 5, 6 ст. 121 та ч.2 ст.126 КУпАП.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що поліцейським було повідомлено позивачу про складання постанови про адміністративне правопорушення, жодних зауважень з приводу її складання та процедури розгляду справи ним не зазначалось.

Позивач не надав жодних доказів наявності у нього на момент винесення оскаржуваної постанови права керування транспортним засобом, дотримання вимог ПДР України. Відеозаписом, який наданий відповідачем підтверджується наявність в діях позивача складу адміністративних правопорушень. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем задокументовано та доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем ПДР України. Отже, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірною та скасуванню не підлягає.

Поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову ним про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування цієї постанови.

Інші доводи позивача не спростовують законності постанови поліцейського, яка оскаржується, та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 159, 242-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 16 листопада 2023 року.

Сторони по справі:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ГУНП в Житомирській області, зареєстроване місцезнаходження: вул. Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, Рівненська область.

Суддя: