Справа № 440/14237/23
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/14237/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №440/14237/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №43 від 24.03.2023 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 березня 2023 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В ухвалі судом роз`яснено, що справу буде розглянуто без виклику учасників справи в судове засідання (у порядку письмового провадження).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 у справі №440/14237/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області ( вул. Саєнка Андрія, буд. 10,м. Фастів,Київська область,08500, код ЄДРПО 22933548) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в призначенні пенсії №43 від 24 березня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 березня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту б частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону, яка діяла до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 у справі №1-5/2018 (746/15) та висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні, та за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджених асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

13.11.2023 представником позивача до Полтавського окружного адміністративного суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 8500 грн. між сторонами.

В обґрунтування заяви посилався на те, що сторонами, по Договору про надання правової допомоги від 19.09.2023р. (копія якого знаходиться в матеріалах справи) був складений та підписаний Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 09 листопада 2023 року, відповідно до якого сторони визнають та підтверджують те, що Адвокатом Гиря А. В. були проведені (надані) послуги, а Позивачем у справі - ОСОБА_1 вказані послуги (роботи) були прийняті на загальну суму 8500,00 грн. У вказаному Акті, сторони підтверджують, що претензій одна до одної не мають (копія акту додається), а отже, адвокат отримав гонорар (винагороду) в розмірі 8500,00 грн. за надані відповідні послуги. Відтак, ОСОБА_4 09.11.2023р. було сплачено на користь адвоката Гирі А. В. гонорар (грошову винагороду) в розмірі 8500,00 грн., що підтверджується виданою Адвокатом Гиря А. В. Квитанцією №17 від 09.11.2023р. Враховуючи, що позивачем у справі, після винесення судового рішення у справі, було сплачено грошову винагороду (гонорар) адвокату Гиря А. В. 09.11.2023р., що підтверджується вказаними вище документами, вважаємо за необхідне стягнути додатково з Відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, понесені Позивачем витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 8500,00 грн. як частину судових витрат - витрати на професійну правничу допомогу.

Дослідивши подані документи, розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

З наведеної статті вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (рішення чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги позивача або певні питання, які підлягали вирішенню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Суд враховує, що у надісланій до суду заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача фактично порушував питання про розподіл судових витрат.

При цьому, в мотивувальній частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі №440/14237/23 судом зазначено про відсутність підстав для розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката у зв`язку з тим, що позивачем не було подано доказів, які підтверджують розмір витрат на правничу допомогу, і такі докази в матеріалах справи відсутні. На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем подано до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги від 19.09.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1169044 від 22.09.2023. Заявником не надано до суду належних та достатніх у розумінні статей 73, 74 КАС України доказів, на підставі яких визначено обсяг правової допомоги у заявленому розмірі, що повинно враховуватись під час визначення обґрунтованого розміру гонорару (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, документа на підтвердження здійснення оплати витрат на правничу допомогу).

Як слідує зі змісту рішення від 07.11.2023, судом вирішувалося питання щодо розподілу судових витрат.

Суд зауважує, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Отже, судом вирішено питання про розподіл судових витрат, що вже вказує на відсутність підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

Одночасно, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на наступне.

У силу частини третьої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що за обставин розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників на підставі пункту 2 частини першої статті 263 КАС України можливість вчинення учасниками справи окремих процесуальних дій (як-то подання заяви про уточнення, зміну, збільшення позовних вимог, подання клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу тощо) було обмежено п`ятнадцятиденним строком з дня відкриття провадження у справі. Такий строк у цій справі закінчився 24.10.2023, в його межах до суду заяви та клопотання позивача не надходили.

Верховний Суд у постанові від 21.10.2021 у справі №620/2936/20 зазначив, що правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (за умови попередження про це до прийняття рішення по суті).

Порядок розподілу судових витрат регламентований статтею 139 КАС України.

Згідно із частиною сьомою цієї статті, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.3 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд звертає увагу, що заявником не дотримано вимоги ч.7 ст.139 КАС України, а саме до закінчення розгляду справи в порядку спрощеного письмового провадження не було подано, ані доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді, ані заяви про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів.

Обов`язок подання до закінчення судових дебатів (до закінчення розгляду справи, у випадку її розгляду в порядку спрощеного або письмового провадження) доказів на підтвердження розміру понесених стороною судових витрат, або заяви про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів після закінчення розгляду справи, прямо визначений у ч.7 ст.139, ч.3 ст.143 КАС України.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеним Верховним Судом у постанові від 16.06.2022 у справі №380/3999/21, який підлягає врахуванню судом.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18 викладено правову позицію, відповідно до якої, враховуючи положення статей 134 та 139 КАС України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Також законодавцем визначено процесуальний наслідок незаявлення до закінчення судових дебатів (до закінчення розгляду справи, у випадку її розгляду в порядку спрощеного або письмового провадження), що докази витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. У такому випадку суд відмовляє у задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

При цьому, відповідні докази було подано до суду після розгляду справи по суті , що є визначеною процесуальним законодавством підставою для відмови у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

В позовній заяві представник позивача зазначив лише про орієнтовний розмір понесених витрат у розмірі 8500 (витрати на професійну правничу допомогу) 1073,60 грн (витрати зі сплати судового збору).

Під час розгляду справи в суді позивачем не подано жодних заяв, що відповідні докази на підтвердження судових витрат будуть ним подані протягом п`яти днів після закінчення розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що в обґрунтування вказаної заяви представником позивача не зазначено поважних причин, за яких останній не міг подати відповідну заяву щодо їх подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що зазначення в позовній заяві про орієнтовний розмір понесених позивачем судових витрат не є заявою, яка передбачена в ч. 7 ст. 139 КАС України, а отже заяву щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано з порушенням порядку, визначеного ч. 7 ст. 139 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за умови відсутності будь-яких належних і беззаперечних доказів на підтвердження поважності причин неподання доказів про понесені судові витрати на правничу допомогу до вирішення справи по суті та неподання відповідної заяви, заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.11.2019 по справі № 340/2449/19, яка є обов`язковою для врахування з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 143, 248, 252, 256, 294, 295, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №440/14237/23 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва