Справа № 360/8237/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/8237/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом керівника Сватівської окружної прокуратури Луганської області до виконавчого комітету Сватівської міської ради про визнанння протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 16 грудня 2021 року надійшла позовна заява керівника Сватівської окружної прокуратури Луганської області (далі позивач) до виконавчого комітету Сватівської міської ради (далі відповідач), відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Сватівської міської ради Луганської області щодо невжиття заходів з розроблення історико-архітектурного опорного плану міста Сватове Луганської області;

зобов`язати виконавчий комітет Сватівської міської ради Луганської області вжити заходи щодо замовлення відповідно до вимог законодавства розроблення історико-архітектурного опорного плану міста Сватове Луганської області.

Ухвалою суду від 21.12.2021 позовну заяву керівника Сватівської окружної прокуратури залишено без руху.

Ухвалою суду від 10.01.2022 позовну заяву керівника Сватівської окружної прокуратури повернуто позивачу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі № 360/8237/21 - скасовано, а справу направлено до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

18.09.2023 матеріали адміністративної справи №360/8237/21 надійшли до Луганського окружного адміністративного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа була передана для розгляду судді Петросян К.Є.

Ухвалою суду від 25.09.2023 продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви керівника Сватівської окружної прокуратури до виконавчого комітету Сватівської міської ради Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Сватівською окружною прокуратурою Луганської області за результатами вивчення стану законності у сфері охорони культурної спадщини встановлено, що виконавчим комітетом Сватівської міської ради Луганської області всупереч вимог чинного законодавства не вчиняються дії, спрямовані на розроблення історико-архітектурного опорного плану міста Сватове.

Зокрема, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 878 від 26.07.2001 «Про затвердження Списку історичних населених місць України» з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України, на виконання ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», м. Сватове (рік заснування - 1665) включено до Списку історичних населених місць України.

З метою збереження об`єктів культурної спадщини, розташованих на території м. Сватове, яке належить до історичних населених місць, уповноваженими органами мало бути забезпечено визначення меж та режимів використання історичних ареалів, обмежень господарської діяльності на їх територіях.

Рішенням першої сесії Сватівської міської ради восьмого скликання №1/10 від 08.12.2020 «Про утворення виконавчого комітету Сватівської міської ради» утворено виконавчий комітет Сватівської міської ради в складі 15 осіб.

Рішенням другої сесії Сватівської міської ради восьмого скликання №2/4 від 24.12.2021 «Про затвердження Положення про виконавчий комітет Сватівської міської ради» затверджено Положення про виконавчий комітет Сватівської міської ради, відповідно до якого виконавчий комітет утворюється міською радою на період її повноважень, виконавчий комітет є виконавчим органом ради, їй підконтрольним та підзвітним.

З інформації органу охорону культурної спадщини - Управління культури, національностей, релігій та туризму Луганської ОДА, наведеної у листі № 01-21/01832 від 15.11.2021, з`ясовано, що історико-архітектурний опорний план м. Сватове не розроблявся та не затверджувався. Крім того, згідно із інформацією Сватівської міської ради від 22.11.2021 за № 4116/02-04 історико-архітектурний опорний план м. Сватове станом на 22.11.2021 відсутній.

Отже, відповідач не вчинив відповідних дій для розроблення історико-архітектурного опорного плану міста Сватове. А тому прокурор має, в даному випадку, повноваження на здійснення представництва в суді законних інтересів держави.

Сватівська міська рада не має можливості затвердити історико-архітектурний опорний план міста, у зв`язку з тим, що виконавчий комітет ради не зробив жодних дій для розроблення цього плану відповідними суб`єктами господарювання.

Ухвалою суду від 04.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом надання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77 КАС України, суд прийшов до такого.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2001 №878 «Про затвердження Списку історичних населених місць України» затверджено Список історичних населених місць України, зокрема м.Сватове Луганської області, дата заснування або першої писемної згадки 1665 рік.

З листа Управління культури, національностей, релігій та туризму Луганської ОДА від 15.11.2021 № 01-21/01832 вбачається, що історико-архітектурний опорний план м. Сватове не розроблявся та не затверджувався. Питання щодо необхідності розроблення історико-архітектурного опорного плану м.Сватове неодноразово порушувалося облдержадміністрацією перед Сватівською міською радою у період 2013-2021 років листами та в телефонному режимі. Станом на 01.11.2021 розроблення історико-архітектурного опорного плану м.Сватове не замовлялося.

Відповідно до листа Сватівської міської ради від 22.11.2021 за № 4116/02-04 керівника Сватівської прокуратури повідомлено про відсутність історико-архітектурний опорний план м. Сватове станом на 22.11.2021.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави.

Обираючи форму представництва, прокурор визначає, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, прокурор в позовній заяві зазначив, що законодавством визначено органи, на які покладено функції державного управління у сфері охорони культурної спадщини. Однак, управління культури, національностей, релігій та туризму Луганської обласної державної адміністрації не наділено повноваженнями щодо звернення до суду з позовом до виконавчого комітету Сватівської міської ради Луганської області.

Відповідно до статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні і спрямований на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини визначає Закон України «Про основи містобудування» (далі Закон №2780-ХІІ).

Згідно із положеннями статей 1, 2 Закону №2780-XII містобудування (містобудівна діяльність) це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Головними напрямами містобудівної діяльності є: планування, забудова та інше використання територій; розробка і реалізація містобудівної документації та інвестиційних програм розвитку населених пунктів і територій; визначення територій, вибір, вилучення (викуп) і надання земель для містобудівних потреб; здійснення архітектурної діяльності; розміщення будівництва житлово-цивільних, виробничих та інших об`єктів, формування містобудівних ансамблів і ландшафтних комплексів, зон відпочинку та оздоровлення населення; створення соціальної, інженерної і транспортної інфраструктур територій та населених пунктів; створення та ведення містобудівних кадастрів населених пунктів; захист життєвого та природного середовища від шкідливого впливу техногенних і соціально-побутових факторів, небезпечних природних явищ; збереження пам`яток культурної спадщини; розвиток національних і культурних традицій в архітектурі і містобудуванні; забезпечення високих архітектурно-планувальних, функціональних і конструктивних якостей об`єктів містобудування, формування і реконструкція містобудівних ансамблів, кварталів, районів і ландшафтних комплексів, зон відпочинку та природних лікувальних ресурсів; розробка правових актів, національних стандартів, норм і правил, пов`язаних з містобудуванням; контроль за дотриманням містобудівного законодавства; підготовка кадрів для містобудування, підвищення їх кваліфікації; ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, за переліком видів робіт та в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

В силу вимог статті 5 Закону №2780-ХІІ однією із основних вимог до містобудівної діяльності є охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів.

Законом України від 08.06.2000 №1805-ІІІ «Про охорону культурної спадщини» (далі Закон №1805-ІІІ) визначено наступні терміни:

- охорона культурної спадщини система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини;

- історичний ареал населеного місця частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку;

- історичне населене місце населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Згідно із частиною другою статті 6 Закону №1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить:

1) забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території;

2) подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України;

3) забезпечення юридичним і фізичним особам доступу до інформації, що міститься у витягах з Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а також надання інформації щодо програм та проектів будь-яких змін у зонах охорони пам`яток та в історичних ареалах населених місць;

4) забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони;

5) забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження;

6) організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини;

7) надання висновків щодо відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках місцевого значення, історико-культурних заповідних територіях та в зонах їх охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм та проектів, реалізація яких може позначитися на стані об`єктів культурної спадщини;

8) організація відповідних охоронних заходів щодо пам`яток місцевого значення та їх територій у разі виникнення загрози їх пошкодження або руйнування внаслідок дії природних факторів чи проведення будь-яких робіт;

9) видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на цих пам`ятках, їх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них;

10) надання висновків щодо відчуження або передачі пам`яток місцевого значення їх власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління;

11) укладення охоронних договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону;

12) забезпечення в установленому законодавством порядку виготовлення, встановлення та утримання охоронних дошок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам`ятках або в межах їх територій;

13) підготовка пропозицій та проектів розпоряджень щодо проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування об`єктів культурної спадщини, відповідного використання пам`яток та подання їх на розгляд відповідному органу виконавчої влади;

14) популяризація справи охорони культурної спадщини на відповідній території, організація науково-методичної, експозиційно-виставкової та видавничої діяльності у цій сфері;

15) виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини;

16) підготовка пропозицій до програм соціально-економічного розвитку відповідної території і проектів місцевого бюджету та подання їх на розгляд відповідному органу виконавчої влади;

17) погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідно до вимог Земельного кодексу України;

18) інформування органів охорони культурної спадщини вищого рівня про пошкодження, руйнування, загрозу або можливу загрозу пошкодження, руйнування пам`яток, що знаходяться на їх території;

19) участь в організації підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників у сфері охорони культурної спадщини;

20) організація досліджень об`єктів культурної спадщини, які потребують рятівних робіт;

21) застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону;

22) здійснення інших повноважень відповідно до закону.

Відповідно до частин 3, 4 статті 32 Закону №1805-ІІІ з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України.

Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини затверджується Кабінетом Міністрів України.

Межі та режими використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідною науково-проектною документацією, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини або уповноваженими ним органами охорони культурної спадщини.

На охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2001 року №878 до Списку історичних населених місць України по Луганській області включено,зокрема м.Сватове (дата заснування або першої писемної 1665 рік).

За приписами частин третьої-четвертої статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038-VI) генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Розробником генерального плану населеного пункту може бути суб`єкт господарювання, який має право здійснювати розроблення містобудівної документації відповідно до Закону України "Про архітектурну діяльність" та документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Генеральні плани населених пунктів можуть поєднуватися з детальними планами всієї території населених пунктів або її частин.

Для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони.

Відповідно до підпункту 6 пункту «а» частини першої статті 31 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, у тому числі, підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Серед делегованих повноважень виконавчого органу сільських, селищних, міських рад є повноваження щодо організації охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників (підпункт 5 пункту «б» частини першої статті 31 Закону № 280/97-ВР).

В силу вимог підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 32 Закону №280/97-ВР серед власних (самоврядних) повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради також передбачені повноваження щодо створення умов для розвитку культури, сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно-культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел.

Підпунктом 10 пункту «б» частини першої статті 32 Закону №280/97-ВР до делегованих повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у сфері освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, віднесено забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №318 затверджено Порядок визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць (далі Порядок №318).

Згідно із пунктами 1, 4-7 Порядку №318 історичні ареали визначаються тільки в населених місцях, що занесені до Списку історичних населених місць України, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідальними за визначення меж і режимів використання історичних ареалів є Мінкультури та уповноважені ним органи охорони культурної спадщини.

Межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико-архітектурних опорних планів цих населених місць.

Приписами частин 3, 4 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони.

Відповідно до п. п. 1.3, 2.1 Порядку розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 02.06.2011 № 64, історико-архітектурний опорний план розробляється на замовлення виконавчих органів місцевого самоврядування суб`єктами господарювання, спеціалізованими у сфері вивчення, охорони і використання культурної спадщини, які мають у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат.

Історико-архітектурний опорний план погоджується та затверджується у складі містобудівної документації згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З аналізу наведених норм слідує, що обов`язок щодо забезпечення розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану м. Сватове покладено на виконавчий комітет Сватівської міської ради.

Суд зауважує, що бездіяльність відповідача щодо вжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану, становить загрозу для самовільної, хаотичної або неконтрольованої забудови історичних центрів на території громади, руйнування пам`яток історії та культури, знищення історичної спадщини громади.

Як слідує з матеріалів справи, історико-архітектурний опорний план м.Сватове Луганської області не виготовлявся, що підтверджується відповідними листами Управління культури, національностей, релігій та туризму Луганської ОДА, наведеної у листі № 01-21/01832 від 15.11.2021 та Сватівської міської ради від 22.11.2021 за № 4116/02-04.

В контексті спірних правовідносин, суд вважає за необхідне звернути увагу, що інтереси держави, охоплюють, у тому числі, інтереси мешканців територіальної громади, зокрема, у таких сферах, як благоустрій населених пунктів, розпорядження землями державної та комунальної власності та їх забудова.

Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №810/3894/17, від 28.01.2021 у справі №380/3398/20, від 20.07.2021 у справі №480/3093/20, від 05.10.2021 у справі №380/2266/21, від 18.12.2021 у справі №804/3740/18, від 02.12.2021 у справі №320/10736/20, від 23.12.2021 у справі №0440/6596/18, від 05.05.2022 у справі №320/6514/18.

Отже, вказані вище обставини свідчать про те, що відповідач протиправно не вирішив питання щодо розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану м.Сватове Луганської області.

При цьому, незатвердження такого плану унеможливлює реалізацію конституційного обов`язку держави щодо збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, а також забезпечення сталого містобудування, розвитку та планування території населеного пункту

Згідно із частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частинами 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

З огляду на сукупність викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Сватівської окружної прокуратури слід задовольнити.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Сватівської окружної прокуратури Луганської області (вул.Шевченка, 10, м.Сватове, Луганська область) до виконавчого комітету Сватівської міської ради (площа 50-річчя Перемоги, буд. 36, м. Сватове, Сватівський район, Луганська область) про визнанння протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Сватівської міської ради Луганської області щодо невжиття заходів з розроблення історико-архітектурного опорного плану міста Сватове Луганської області.

Зобов`язати виконавчий комітет Сватівської міської ради Луганської області вжити заходи щодо замовлення відповідно до вимог законодавства розроблення історико-архітектурного опорного плану міста Сватове Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.Є. Петросян