Справа № 160/13804/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/13804/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року (суддя Серьогіна О.В.) в справі № 160/13804/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ) про визнання протиправними дій щодо не зарахування при визначенні розміру довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, періоду роботи на посаді помічника прокурора Червоногвардійського району м. Дніпропетровська, трьох років стажу (досвіду) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та 4 місяці 5 днів стажу роботи на посаді судді; зобов`язання провести розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з моменту призначення з 25 лютого 2023 року із зарахуванням до стажу роботи на посаді судді 06 років 10 днів стажу, який складається з проходження строкової військової служби (з 11 травня 1988 року по 23 квітня 1990 року), роботи на посаді помічника прокурора Червоногвардійського району м. Дніпропетровська (з 27 грудня 2000 року по 18 вересня 2001 року), 3 роки стажу (досвіду) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та 4 місяці 5 днів роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 60% від суми суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання; зобов`язання призначити, починаючи з 25 лютого 2023 року, щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 60% від суми суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 100 896,00 грн., вказаної у довідці територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року № Б-с-124, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, та здійснити перерахунок довічного грошового утримання з моменту призначення щомісячного грошового утримання з розміру 50% до 60 %.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 при визначенні розміру довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, періоду роботи на посаді помічника прокурора Червоногвардійського району м. Дніпропетровська, трьох років стажу (досвіду) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та 4 місяців 5 днів стажу роботи на посаді судді; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести розрахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з моменту призначення з 25 лютого 2023 року із зарахуванням до стажу роботи на посаді судді 06 років 10 днів стажу, який складається з проходження строкової військової служби (з 11 травня 1988 року по 23 квітня 1990 року), роботи на посаді помічника прокурора Червоногвардійського району м. Дніпропетровська (з 27 грудня 2000 року по 18 вересня 2001 року), 3 роки стажу (досвіду) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та 4 місяці 5 днів роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 60% від суми суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , починаючи з 25 лютого 2023 року, щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 60% від суми суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 100 896,00 грн., вказаної у довідці територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року № Б-с-124, та здійснити перерахунок довічного грошового утримання з моменту призначення щомісячного грошового утримання з розміру 50% до 60 %, з урахуванням раніше виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що за документами пенсійної справи стаж роботи позивача на посаді судді складає 19 років 02 місяці 15 днів. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено єдиний підхід щодо визначення стажу роботи для всіх питань, де він застосовується, стаття 137 цього Закону визначає порядок обчислення такого стажу. При цьому звертає увагу, що Закон України «Про статус суддів», на якій посилається позивач, втратив чинність 01 січня 2012 року, тому не міг бути застосований до спірних правовідносин.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 . Указом Президента України від 04 серпня 2003 року №802/2003 призначений на посаду судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська строком на 5 років; постановою Верховної Ради України від 16 квітня 2009 року №1280-VІ обраний на посаду судді вказаного суду безстроково.

Указом Президента України від 07 листопада 2013 року №619/2013 переведений на роботу на посаді судді Хотинського районного суду Чернівецької області.

Згідно з рішення Вищої ради правосуддя №794/0/15-21 від 08 квітня 2021 року позивача відряджено до Царичанського районного суду Дніпропетровської області для здійснення правосуддя строком на один рік, а згідно з рішенням Вищої ради правосуддя №34/0/15-22 від 13 січня 2022 року відрядження продовжено на один рік з 22 квітня 2022 року.

Рішенням Вищої ради правосуддя №113/0/15-23 від 21 лютого 2023 року позивача звільнено з посади судді Хотинського районного суду Чернівецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом в.о. голови Царичанського районного суду Дніпропетровської області №6-к від 24 лютого 2023 року «Про відкріплення зі штату суду судді ОСОБА_1 » позивача відраховано зі штату суду з 24 лютого 2023 року.

27 квітня 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області через особистий кабінет веб-порталу Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з наданням всіх необхідних документів.

Згідно з рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №29 від 08 травня 2023 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці і обчислене із розрахунку 50% суддівської винагороди як судді, у якого стаж судді складав 19 років 2 місяці 15 днів, в розмірі 50 448 грн., обчисленого з посадового окладу 100 896,00 грн. відповідно до довідки від 01 березня 2023 року №124.

За документами пенсійної справи загальний стаж позивача становить 34 роки 02 місяці 17 днів, в тому числі стаж роботи на посаді судді - 19 років 02 місяці 15 днів.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання з 25 лютого 2023 року, визначеного на підставі довідки від 01 березня 2023 року № Б-с-124, складає 50 448,00 грн. (100896,00 грн х 50%).

До спеціального стажу, що дає право на щомісячне грошове утримання судді, включено лише період перебування на посаді судді, а саме 19 років 02 місяці 15 днів.

Врахувавши приписи абзацу четвертого пункту 24 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ стосовно того, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання), а також абзац другий статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (у редакції, чинній на день призначення на посаду судді), відповідно до якого до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби, приписи статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ, суд першої інстанції вважав, що до стажу роботи на посаді судді має зараховуватися період проходження строкової військової служби, а також робота на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також суд першої інстанції вважав, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу суддів 4 місяці 5 днів роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а також трьох років стажу (досвіду) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 60% від суми суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді.

Суд першої інстанції зазначив, що вимоги позивача про проведення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження максимального розміру є передчасними, тому відмовив у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, які слугували підставою для часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04 серпня 2003 року по 06 листопада 2013 року працював на посаді судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська, з 07 листопада 2013 року на посаді судді Хотинського районного суду Чернівецької області.

Рішення Вищої ради правосуддя №794/0/15-21 від 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 відряджено до Царичанського районного суду Дніпропетровської області для здійснення правосуддя строком на один рік, рішенням Вищої ради правосуддя №34/0/15-22 від 13 січня 2022 року відрядження продовжено на один рік з 22 квітня 2022 року.

Рішенням Вищої ради правосуддя №113/0/15-23 від 21 лютого 2023 року ОСОБА_1 звільнено з посади судді Хотинського районного суду Чернівецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом в.о. голови Царичанського районного суду Дніпропетровської області №6-к від 24 лютого 2023 року позивача відраховано зі штату суду з 24 лютого 2023 року.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №29 від 08 травня 2023 року ОСОБА_1 з 25 лютого 2023 року призначено щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці, розмір якого обчислений із розрахунку 50% суддівської винагороди як судді, у якого стаж судді складав 19 років 2 місяці 15 днів, в розмірі 50 448 грн., розрахованого з розміру суддівської винагороди 100 896,00 грн. відповідно до довідки від 01 березня 2023 року №124.

Відповідачем обраховано стаж позивача, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, - 19 років 02 місяці 15 днів.

При цьому відповідачем до такого стажу не зарахована період строкової військової служби (з 11 травня 1988 року по 23 квітня 1990 року), період роботи на посаді помічника прокурора Червоногвардійського району м. Дніпропетровська (з 27 грудня 2000 року по 18 вересня 2001 року), 3 роки стажу (досвіду) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та 04 місяці 05 днів роботи на посаді судді.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання визначення стажу, який враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді.

Судом встановлено, що позивач проходив строкову військову службу з 11 травня 1988 року по 23 квітня 1990 року.

За інформацією трудової книжки ОСОБА_1 працював на посаді помічника прокурора Червоногвардійського району м. Дніпропетровська з 27 грудня 2000 року по 18 вересня 2001 року.

Згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, від 27 лютого 2023 року №1/02-18/2023 року Царичанського районного суду Дніпропетровської області, період роботи позивача з 25 грудня 1997 року по 26 грудня 2000 року відноситься до стажу (досвіду) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

За приписами частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року за №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-XII у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді, (далі - Закон № 2862-XII) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07 липня 2010 року (далі - Закон № 2453-VI), який діяв на час роботи позивача суддею, також містить бланкетну норму стосовно визначення стажу роботи на посаді судді.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

За змістом частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», яка діяла до 01 грудня 2012 року, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, передбачено зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, календарний період проходження строкової військової служби.

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше 10 років, до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується календарний період проходження строкової військової служби (з 11 травня 1988 року по 23 квітня 1990 року), а також період роботи на посаді помічника прокурора Червоногвардійського району м. Дніпропетровська з 27 грудня 2000 року по 18 вересня 2001 року.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (адміністративне провадження № П/9901/382/18) та у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №541/503/17.

Законом України від 12 липня 2018 року № 2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» (далі - Закон № 2509-VIII) статтю 137 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» доповнено частиною другою такого змісту:

«До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.».

Разом з цим, при призначенні (обранні) суддів на посаду вперше до кандидатів на посади суддів застосовувалися різні вимоги, які діяли на момент такого призначення (обрання). Означена позиція підтримується Вищою радою правосуддя, Верховним Судом, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, Державною судовою адміністрацією України, Національною школою суддів України, викладеною у спільному листі «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» від 05 листопада 2018 року №41783/0/9-18.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII суддею міг стати громадянин України, який має, серед іншого стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Частиною третьою статті 127 Конституції України в редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді, визначено, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи у галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Таким чином, до стажу судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, має зараховуватися період роботи позивача в галузі права у розмірі 3 роки.

Таке правозастосування узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 24 жовтня 2019 року (справа № 9901/2/19), від 30 травня 2019 року (справа № 9901/805/18).

Оскільки на час призначення позивача на посаду судді законодавством пред`являлась вимога про наявність такого стажу у кількості 3 роки, а частиною другою статті 137 Закону 1402-VIIІ чітко визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, тому до стажу роботи на посаді судді позивача має бути зараховано три роки (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Також судом встановлено, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу судді позивача 04 місяці 05 днів роботи на посаді судді.

Враховуючи, що до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується календарний період проходження строкової військової служби, період роботи на посаді помічника прокурора, 04 місяця 05 днів на посаді судді та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (3 роки), загалом 06 років 10 днів, то стаж позивача на посаді судді становить повних 25 років (25 років 02 місяці 25 днів).

Відповідно, розмір довічного грошового утримання позивача повинен обчислюватися, виходячи з стажу його роботи як судді 25 років, що обумовлює правильність рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи розміру щомісячного довічного грошового утримання 60% суддівської винагороди.

Доводи апелянта зводяться до відсутності підстав для зарахування до стажу судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, спірних періодів та спростовані приведеними вище висновками суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання щомісячного довічного грошового утримання судді, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім передбачених випадків цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року в справі № 160/13804/23 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року в справі № 160/13804/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 15 листопада 2023 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених у цьому пункті.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова