Справа № 335/9824/23
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9824/23 2-а/335/174/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А., розглянувши, у порядку спрощеного письмового провадження, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, третя особа: ТОВ «Ремшляхбуд», про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Вакуленка Д.О., зверн6увся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, третя особа: ТОВ «Ремшляхбуд», про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позову зазначив, що 30.09.2023 інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Запорізькій області Сіліним О.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 057624, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП і на нього накладено штраф у розмірі 510 гривень. Як зазначено в оскаржуваній постанові, 30.09.2023, о 09 год. 46 хв., у м. Запоріжжі, по вул. Сєдова, 10, в межах червоної лінії доріг (на тротуарі) не огородив місце проведення робіт відповідними засобами регулювання дорожнього руху та не мав дозволу від Національної поліції (схеми організації дорожнього руху) для проведення вище вказаних робіт, чим порушено п. 1.5 та. 32.1 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, уповноваженою особою на винесення постанови не було враховано, що проведення зазначених у протоколі ремонтних робіт тротуару у м. Запоріжжі проводиться юридичною особою - ТОВ „Ремшляхбуд, на підставі Договору № 68 від 26.07.2023, укладеного з Департаментом муніципального управління Запорізької міської ради, тоді як позивач є найманим працівником Товариства, працює на посаді майстра дільниці і до його обов`язків не входить погодження проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях у м. Запоріжжі з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови не було забезпечено відображення інформації про те, які саме нормативи щодо обладнання місця провадження робіт було порушено позивачем.

Позивач наполягає на тому, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, його притягнення до адміністративної відповідальності є не правомірними, оскаржувана постанова винесена за відсутності належних доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, без з`ясування всіх обставин правопорушення, у зв`язку з чим, просить постанову скасувати і закрити провадження в адміністративній справі. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 гривень та на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень, позивач просив покласти на відповідача.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду через систему «Електронний суд» 07.11.2023 представник відповідача Назаренко М.М. проти позову заперечує, наполягає на законності і обґрунтованості оскаржуваної постанови, у задоволенні позову просив відмовити. Крім того, вважає необґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу, який, на його думку, є завищеним, не співмірним зі складністю справи, та не підтвердженим належними доказами.

Ухвалою судді від 11.10.2023, відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, третя особа: ТОВ «Ремшляхбуд», про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України. Судове засідання у справі провести 23 жовтня 2023 року без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву 5 днів з дня вручення даної ухвали. Встановлено третій особі строк для подання пояснень щодо позову 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою судді від 23.10.2023, відкладено розгляд справи за вказаним адміністративним позовом. Справу розглянути після спливу 5-ти днів з дня надходження відповідних повідомлень про отримання відповідачем та третьою особою ухвали про відкриття провадження і позову, без повідомлення (виклику) сторін, та не пізніше 10 листопада 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 057624 від 30.09.2023, винесеною інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Запорізькій області Сіліним О.А., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, яке полягало у тому, що 30.09.2023, о 09 год. 46 хв., у м. Запоріжжі, по вул. Сєдова, 10, в межах червоної лінії доріг (на тротуарі) не огородив місце проведення робіт відповідними засобами регулювання дорожнього руху та не мав дозволу від Національної поліції (схеми організації дорожнього руху) для проведення вище вказаних робіт, чим порушено п. 1.5 та. 32.1 Правил дорожнього руху України, та на нього накладено штраф у розмірі 510 гривень.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова у справі по адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 зробив висновок про те, що сама постанова про адміністративне правопорушення не може розцінюватись як беззаперечний доказ вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З дослідженої судом оскаржуваної постанови не встановлено відомостей про докази, на підставі яких вона була винесена.

Частиною другою статті 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Крім того, частиною третьою статті 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

З диспозиції цих норм випливає, що суб`єктом даного правопорушення можуть бути службові особи відповідних суб`єктів господарювання, які зобов`язані дотримуватись відповідного порядку погодження під час здійснення своєї господарської діяльності.

Крім того, оскільки ч. 3 ст. 140 КУпАП є бланкетною нормою права, при викладенні обставин правопорушення має бути зазначено конкретний пункт, статтю, частину статті відповідного нормативного акту, порушення якого інкриміноване особі.

Оскаржувана постанова вказаним вимогам не відповідає.

З досліджених судом наданих позивачем доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1 займає посаду майстра дільниці ТОВ «Ремшляхбуд» з 07.09.2023, на підставі Наказу № 94-К від 05.09.2023.

З положень посадової інструкції майстра дільниці, затвердженої наказом директора ТОВ «Ремшляхбуд» від 18.11.2021, не встановлено обов`язків відповідного працівника за вчинення дій та забезпечення нормативів, порушення яких несе відповідальність за ч. ч 2, 3 ст. 140 КУпАП.

На переконання суду, наданими позивачем доказами підтверджено відсутність у діях ОСОБА_1 складової частини складу правопорушення, даних про те, що позивач є належним суб`єктом правопорушення відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач несе тягар доказування правомірності своїх дій та рішень, і саме відповідач не надав жодних доказів законності й обґрунтованості оскаржуваної постанови

Відповідачем належними доказами не було спростовано доводів позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень та того, що позивач є неналежним суб`єктом правопорушень.

Належних доказів, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення вимог Закону позивачем ОСОБА_1 за викладених в оскаржуваній постанові обставин, відповідачем зібрано не було та суду не надано, оскаржувана постанова не містить таких доказів, а також даних, які б спростовували доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП. Отже, відповідачем не доведено правомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню, у зв`язку з чим вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 057624 від 30.09.2023 скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, суд стягує з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 гривень, які підтверджені квитанцією від 09.10.2023.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження повноважень представника позивача суду надано Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1134271 від 18.09.2023, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.06.2017 №10.

Поряд з цим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат представником позивача не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та не надано належних доказів на їх понесення позивачем у заявленому розмірі.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, підстав, визначених ст. 78 КАС України, для звільнення позивача від обов`язку доказування судом не встановлено. На переконання суду позивачем та його представником не надано достатніх доказів на підтвердження виконаних адвокатом послуг з надання правничої допомоги, а лише надані документи на підтвердження його повноважень, у зв`язку з чим, суд не має можливості встановити скільки часу витрачено на надання правової допомоги адвокатом та вартість наданих послуг, з метою встановлення співмірності розміру витрат на правову допомогу зі складністю справи та виконаних адвокатом наданих послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Данилов проти України», суд зазначає про право заявника на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір є обґрунтованим.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, які не підтвердженими належними доказами, є необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 134, 139, 229, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96), третя особа: ТОВ «Ремшляхбуд» (, адреса: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 123), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 057624 від 30 вересня 2023 року, складену за ч.2,3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. - скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частинами 2,3 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

В іншій частині вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 14 листопада 2023 року.

Суддя: І.А. Крамаренко