Справа № 140/20621/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 140/20621/23 пров. № А/857/17608/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С. П. Вовк А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі № 140/20621/23 за адміністративним позовом Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови,

місце ухвалення судового рішення м.Луцьк
Розгляд справи здійснено за правиламипозовного провадження в окремих категоріях термінових адміністративних справ
суддя у І інстанціїПлахтій Н.Б.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Державна установа Маневицька виправна колонія (№42) (далі позивач, ДУ Маневицька виправна колонія (№42)) звернулася з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач, Відділ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні №71601877 від 05.07.2023, винесену старшим державним виконавцем Відділу Гриценею Ганною Геннадіївною.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі № 140/20621/23 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 05.07.2023 ВП №71601877, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гриценею Ганною Геннадіївною.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Державної установи Маневицька виправна колонія (№42) судовий збір в сумі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 60 коп.).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не урахував, що приймаючи постанову про накладення штрафу від 05.07.2023, відповідач виходив з того, що позивачем не вчинено дій (ні в частині нарахування, ні в частині виплати) спрямованих на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/5515/22, за яким 22.03.2023 видано виконавчий лист №2656/23. Зокрема зазначає, що за даними розрахунків щомісячна надбавка позивача у розмірі 100 грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 07.10.2009 року не була навіть нарахована позивачем, як того вимагає рішення суду. Окрім того, позивач у своєму адміністративному позові вказав, що щомісячна надбавка у розмірі 100 грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 07.10.2009 року не може бути нарахована та виплачена, позаяк не передбачена Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №5 від 12.01.2008 року та Постановою КМ №1294 від 07.11.2007 року.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

В судове засідання сторони не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні спірної постанови виконавцем не були враховані дійсні об`єктивні перешкоди, що завадили боржнику виконати покладене на нього зобов`язання у встановлений строк. Суд вказав, що позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету України на КЕКВ 2800 не виділялись.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі №140/5515/22 за позовом ОСОБА_1 до ДУ Маневицька виправна колонія (№42) про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, позов задоволено частково, а зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність ДУ Маневицька виправна колонія (№42) щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 07 жовтня 2009 року;

зобов`язано ДУ Маневицька виправна колонія (№42) провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) за період з 01 січня 2008 року по 07 жовтня 2009 року;

визнано протиправними дії ДУ Маневицька виправна колонія (№42) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2022 року без урахування вимог пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;

зобов`язано ДУ Маневицька виправна колонія (№42) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2022 року з урахуванням вимог пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, та висновків суду, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

визнано протиправною бездіяльність ДУ Маневицька виправна колонія (№42) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року;

зобов`язано ДУ Маневицька виправна колонія (№42) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року;

в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 20.02.2023.

22.03.2023 Волинський окружний адміністративний суд видав ОСОБА_1 виконавчий лист №2656/2023 у справі №140/5515/22 про зобов`язання ДУ Маневицька виправна колонія (№42) провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) за період з 01 січня 2008 року по 07 жовтня 2009 року.

19.04.2023 старшим державним виконавцем Відділу Гриценею Г.Г. (далі державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71601877 з виконання виконавчого листа №2656/2023, виданого Волинським окружним адміністративним судом 22.03.2023 (а.с.9).

26.05.2023 державний виконавець скерував в адресу позивача вимогу №15407, якою вимагав виконати рішення суду протягом трьох робочих днів з моменту її отримання (а.с.8).

У відповідь на дану вимогу установа листом від 05.06.2023 №42/2625/4 повідомила відповідача про скерування до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції клопотання від 10.05.2023 №42/2291/4 про виділення додаткових коштів для виконання рішень суду. У якому зазначив, що щомісячна надбавка у розмірі 100 грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 07.10.2009 року не може бути нарахована та виплачена, позаяк не передбачена Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №5 від 12.01.2008 року та Постановою КМ №1294 від 07.11.2007 року (а.с.10).

05.07.2023 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ДУ Маневицька виправна колонія (№42) у розмірі 5100 грн за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення (а.с.12), яку позивач оскаржив в судовому порядку.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач оскаржив її до суду, з підстав того, що невиконання рішення суду зумовлене поважними причинами. При цьому вказує, що установа не мала об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету на виконання рішень судів не виділялись.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення ) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою, пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частинами другою, третьою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 та у справі № 360/4708/20, від 31 травня 2022 року у справі № 360/940/20 та відповідно до ч. 5 с. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що предметом виконавчого провадження ВП №71601877 є виконання Державною установою "Маневицька виправна колонія (№42)" вказаного судового рішення у частині, яка стосується нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) за період з 01 січня 2008 року по 07 жовтня 2009 року.

На виконання вимоги державного виконавця №15407 від 26.05.2023 року Державна установа "Маневицька виправна колонія (№42)" повідомила Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Волинській області, що щомісячна надбавка у розмірі 100% грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 07.10.2009 року не може бути нарахована та виплачена, позаяк не передбачена Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №5 від 12.01.2008 року та Постановою КМ №1294 від 07.11.2007 року (а.с.10).

За приведених обставин, Державна установа "Маневицька виправна колонія (№42)" повідомила державного виконавця про не виконання вказаного судового рішення, в тому числі і щодо не нарахування на користь позивача вказаної надбавки та не внесення запиту на виділення бюджетних коштів на її виплату.

Приведені позивачем причини невиконання вказаного судового рішення в обумовленій частині суд не вважає поважними, позаяк правову оцінку права ОСОБА_1 на отримання щомісячної надбавки у розмірі 100% грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 07.10.2009 року надано у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі №140/5515/22 яке набрало законної сили, а Державна установа "Маневицька виправна колонія (№42)" не є органом до компетенції якого віднесено скасування такого рішення або його відміну.

Не погоджуючись з судовим рішенням Державна установа "Маневицька виправна колонія (№42)" мала право на ревізування вказаного судового рішення виключно у спосіб подання апеляційної та касаційної скарги.

При цьому, відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приведених обставин справи, позивач не надав ні державному виконавцю, ні суду першої та апеляційної інстанцій доказів фактичного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі №140/5515/22 в частині нарахування щомісячної надбавки у розмірі 100 грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 07.10.2009 року на користь ОСОБА_1 та вжиття відповідних заходів щодо виділення бюджетних призначень для її виплати. Також позивач не навів жодних поважних причин та /або обставини, які створили для позивача, як боржника об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі № 140/20621/23 скасувати.

Ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Державної установи Маневицька виправна колонія (№42) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні №71601877 від 05.07.2023 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 16 листопада 2023 року