Справа № 520/25656/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 листопада 2023 року № 520/25656/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому, з урахуванням уточнень, просить суд

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_2 щодо винесення наказу № 435 від 16.07.2023 та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 за № 435 від 16.07.2023, яким ОСОБА_1 оголошено сувору догану, складання та направлення повідомлення до ДБР у м. Києві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, копію повідомлення направити до Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері та Центрального управління ВСП по Києву та Київській області, а також не виплачувати грошового забезпечення і додаткових винагород за липень 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.07.2023 позивач відправився на підставі підписаного керівництвом рапорту у звільнення. Під час перебування у звільненні ОСОБА_1 стало зле, відчувались сильні болі в області спини, віднялись ноги, позивач не міг ходити. Перебував до 19.07.2023 вдома. Позивач звертався до закладів охорони здоров`я за медичною допомогою. Про стан здоров`я, необхідність направлення на лікування повідомляв по телефону командира роти та ТВО медичної роти військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 . Також 04.08.2023 до військової частини НОМЕР_2 поштовим зв`язком направлений письмовий рапорт про надання направлення на лікування та направлення на проходження військово-лікарської комісії. 24.08.2023 ОСОБА_1 особисто прибув до військової частини НОМЕР_2 і написав рапорт на ім`я ТВО медичної роти військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , яка відмовилась його приймати і повідомила, що ОСОБА_1 перебуває в СЗЧ, і йому вона направлення на лікування не надасть. З наказом про те, що ОСОБА_1 оголосили особою, як самовільно залишила частину, останнього ніхто не ознайомив, про його номер та дату дізнався ОСОБА_1 з відповіді військової частини НОМЕР_2 за № 1695/1/5/1259 на заяву, адресовану до Центрального управління військової служби правопорядку. Відповідь отримана представником Філенка С.В. 01.09.2023. Позивач не погоджується з наказом командира військової частини НОМЕР_2 за № 435 від 16.07.2023, вважає його протиправним, з огляду на що звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 20.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, надано відповідачу строк на подання відзиву, витребувано у відповідача наказ № 435 від 16.07.2023 «Про результати службового розслідування» та матеріали службового розслідування, на підставі яких прийнято вказаний наказ.

Копію ухвали доставлено відповідачу засобами поштового зв`язку 06.10.2023.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на адміністративний позов, в якому в обґрунтування заперечень зазначив, що 15.07.2023 наказом командира військової частини № НОМЕР_4 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом нез`явлення вчасно на службу оператора механізованої роти військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_3 , без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, за результатом якого встановлено, що молодший сержант ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану, чим порушив вимоги ст. 68 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, ст.ст. 6, 11,12,13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551- XIV. За результатами службового розслідування видано наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 16.07.2023 № 435 «Про результати службового розслідування», яким притягнуто молодшого сержанта ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності в порядку ст. ст. 5, 45, 48, 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та п. 1 розд. VI Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді сувора догана. Враховуючи, що в діях молодшого сержанта ОСОБА_5 наявні ознаки кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України («нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану») наказом вирішено скласти та направити до Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, повідомлення про вчинення молодшим сержантом ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 5. ст. 407 КК України (в порядку статті 214 КПК України), копію матеріалів службового розслідування та витяг із наказу про результати службового розслідування. Відповідач наголошує, що діяв в межах наданих законом повноважень, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Позивач не погодився з доводами відзиву та направив до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що факти, викладені у відзиві не відповідають дійсності та протирічать матеріалам службового розслідування, долученого до відповіді на адвокатський запит. З матеріалів перевірки вбачається, що командуванню військової частини НОМЕР_2 було відомо, що ОСОБА_1 знаходиться за місцем мешкання, причиною його неявки до військової частини НОМЕР_2 є низький моральний стан та стан здоров`я. Коли ОСОБА_1 став ходити, він звернувся до лікувального закладу, де йому було рекомендовано лікування шляхом оперативного втручання (історії хвороб долучені до позовної заяви). Крім того, він про всі свої дії, стан здоров`я, захворювання повідомляв у телефонному режимі заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_7 , навіть приїздив до військової частини НОМЕР_2 для отримання відповідного направлення, проте отримав відмову.

Відповідач направив до суду додаткові пояснення до відзиву, в яких зазначив, що 18.07.2023 військовою частиною НОМЕР_2 до Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві направлено повідомлення про вчинення позивачем кримінального правопорушення за ч. 5. ст. 407 КК України (в порядку статті 214 КПК України). Однак, станом на дату подання відзиву, Витяг з ЄРДР про вчинення Позивачем кримінального правопорушення за ч. 5. ст. 407 КК України встановленим порядком до військової частини НОМЕР_2 не надходив. Про наявність відкритого кримінального провадження та запису в ЄРДР військовій частині НОМЕР_2 або про відмову у відкритті кримінального провадження - невідомо.

Лише 26.10.2023 за вх. №354 від Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, військова частина НОМЕР_2 отримала Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття 25.09.2023 кримінального провадження №0001593 за ч. 5 ст. 407 КК України («Самовільне залишення військової частини або місця служби») відносно позивача.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст. 229 КАС України.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, доводи відзиву та письмових пояснень, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді оператора механізованої роти, молодший сержант, ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобілізований до ЗСУ з 24.02.2022 р., термін перебування на останній посаді - з 01.07.2023.

Наказом командира військової частини № НОМЕР_4 «Про призначення службового розслідування» від 15.07.2023 було призначено службове розслідування за фактом нез`явлення вчасно на службу оператора механізованої роти військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 , без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, місцем несення військової служби молодшим сержантом ОСОБА_1 є місце розташування його підрозділу у військовій частині НОМЕР_2 .

З рапорту ТВО командира механізованої роти військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта Андрія ШУСТЬ вх. №2662 від 15.07.2023 встановлено, що на період з 19 год. 00 хв. 13.07.2023 по 19 год. 00 хв. 14.07.2023 оператору механізованої роти військової частини НОМЕР_2 молодшому сержанту ОСОБА_8 було надано звільнення з розташування військової частини НОМЕР_2 .

Встановлено, що молодший сержант ОСОБА_6 дійсно подавав рапорт на надання йому короткострокового звільнення на одну добу на період з 19 год. 00 хв. 13.07.2023 по 19 год. 00 хв. 14.07.2023, в якому вказав, що буде під час звільнення перебувати за адресою: АДРЕСА_2 .

З рапорту головного сержанта 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 сержанта ОСОБА_9 від 14.07.2023 встановлено відсутність молодшого сержанта ОСОБА_6 на вечірній перевірці особового складу взводу 14.07.2023.

Станом на момент завершення службового розслідування - 16.07.2023 о 14 год. 00 хв., - молодший сержант ОСОБА_6 на військову службу так і не з`явився.

Нез`явлення вчасно на службу полягає в тому, що залишивши о 19 год. 00 хв. 13.07.2023 військову частину НОМЕР_2 (місце служби) на законній підставі та маючи об`єктивні можливості для повернення в установлений час (до 19 год. 00 хв. 14.07.2023) , - молодший сержант ОСОБА_6 своєчасно на службу не з`являється і перебуває поза її розташуванням.

Службовим розслідуванням не встановлено наявності поважних причин нез`явлення вчасно на службу (з 19 год. 00 хв. 14.07.2023) молодшим сержантом ОСОБА_10 .

Зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби: наявний. Вину військовослужбовця встановлено у формі умислу.

Причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась: встановлено.

На підставі висновків службового розслідування було видано наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 16.07.2023 № 435 «Про результати службового розслідування», яким:

- за порушення вимог ст. 68 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, ст.ст. 6, 11, 12, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, що мало прояв у нез`явленні вчасно на службу оператора механізованої роти військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_5 , без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, - притягнуто молодшого сержанта ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності в порядку ст. ст. 5, 45, 48, 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV та п. 1 розд. VI Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

- враховуючи, що в діях молодшого сержанта ОСОБА_3 наявні ознаки кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України («нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану»), керуючись ч. 4 ст. 85 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України: прийнято рішення скласти та направити до Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, повідомлення про вчинення молодшим сержантом ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 5. ст. 407 КК України (в порядку статті 214 КПК України), копію матеріалів службового розслідування та витяг із наказу про результати службового розслідування; направити копію повідомлення про вчинення молодшим сержантом ОСОБА_11 кримінального правопорушення за ч. 5. ст. 407 КК України (в порядку статті 214 КПК України), копію матеріалів службового розслідування та витяг із наказу про результати службового розслідування до Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері (02093, м. Київ, вул. Поліська, 28) та Центрального управління Військової служби правопорядку по АДРЕСА_3 );

- фінансово-економічній службі військової частини НОМЕР_2 , при виплаті грошового забезпечення (в т.ч. щомісячних премій) і додаткових винагород, керуючись Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, - врахувати факт нез`явлення вчасно на службу молодшого сержанта ОСОБА_5 , без поважних причин в умовах воєнного стану, факт накладення на нього дисциплінарного стягнення згідно наказу та не виплачувати вищезазначені грошові виплати за липень 2023 року.

Позивач вважає вказаний наказ протиправним, з приводу чого звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірному наказу, враховуючи надані сторонами докази, суд виходить з такого.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень врегульовано нормами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Приписами ст.ст. 45, 48, 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що:

- у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення;

- за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

- командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом;

- на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів);

- командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Відповідно до ст.ст. 83-86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

У разі якщо ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, встановлено під час проведення службового розслідування стосовно військовослужбовця Збройних Сил України чи одержано інформацію про вчинення ним такого правопорушення, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та начальникові відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Відповідно до ст. 216 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці строкової військової служби у вільний від занять та робіт час мають право вільно переміщатися по території військової частини, а під час звільнення - і в межах гарнізону. Військовослужбовці офіцерського, сержантського (старшинського) складу, які проходять службу за контрактом, що виїжджають за межі гарнізону, письмово повідомляють про це командира військової частини. Виїзд військовослужбовців строкової військової служби за межі гарнізону (за винятком випадків відбуття у відпустку або відрядження) забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 407 КК України визначено кримінальним правопорушенням самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені, зокрема, в умовах воєнного стану.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено правові наслідки самовільного залишення військовослужбовцем розташування військової частини.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 24 вказаного Закону військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами службового розслідування було встановлено факт нез`явлення позивача вчасно на службу без поважних причин після закінчення тривалості наданого позивачу звільнення з розташування військової частини НОМЕР_2 .

При цьому, позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо наявності поважних причин неповернення до місця проходження служби після короткострокового звільнення на одну добу на період з 19 год. 00 хв. 13.07.2023 по 19 год. 00 хв. 14.07.2023, зокрема, перебування у встановленому законом для військовослужбовців порядку на лікуванні в стаціонарі, а докази, надані позивачем до матеріалів справи, підтверджують факт звернення за амбулаторним лікуванням лише 19.07.2023.

Також з переписки позивача з ОСОБА_12 у мессенджері Viber, наданої представником позивача, судом встановлено, що в проміжок часу з 15 по 17 липня 2023 року позивач цікавився щодо свого статусу чи визнаний він таким, що самовільно залишив місце служби, на що отримав позитивну відповідь та інформацію про подання рапорту з цього питання у суботу вранці (15.07.2023). Також 18.07.2023 позивач повідомив, що післязавтра лягає у лікарню за місцем проживання м. Чугуїв Харківської області, з болями у спині. Написав, що зараз з сильними болями у спині вже кілька днів, не може фізично повернутися до частини, на що отримав пораду повідомити про це військову частину. Тоді позивач цікавиться адресою, куди можна скинути відповідне повідомлення.

Зміст вказаної переписки свідчить про те, що позивач усвідомлював наслідки свого неповернення до місця служби після закінчення звільнення з розташування військової частини НОМЕР_2 та свідомо до видання спірного наказу не вчиняв дій щодо повідомлення військової частини про причини неповернення на службу, не надавав доказів поважності причин свого неприбуття на службу.

Вказані обставини свідчать про те, що поважність причин неприбуття до місця служби після 19:00 14.07.2023 позивачем не доведена, доказів наявності таких причин, зокрема, звернення за медичною допомогою, в тому числі до швидкої допомоги, матеріали справи за період з 19:00 14.07.2023 по 18.07.2023 включно не містять.

Відтак, факт нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинений в умовах воєнного стану, встановлений за результатами службового розслідування, позивачем належними доказами не спростований.

З огляду на зазначене, спірний наказ в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани є обґрунтованим, пропорційним, винесений відповідно до повноважень командира та за результатами проведеного службового розслідування, отже відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо посилань позивача на незаконність направлення повідомлення командиром (начальником) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення до Державного бюро розслідувань, суд зазначає наступне.

Вказане повідомлення подане відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, подання якого передбачено у разі встановлення ознак кримінального правопорушення. Крім того, відповідальність командира за не вчинення такого повідомлення прямо передбачена ч. 3 ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відтак, подання такого повідомлення за умов виявлення ознак кримінального правопорушення прямо передбачене законом, а відтак відсутні підстави для визнання спірного наказу у відповідній частині протиправним.

Стосовно пункту спірного наказу щодо невиплати позивачу грошового забезпечення, суд виходить з такого.

Пунктом 4 наказано фінансово-економічній службі військової частини НОМЕР_2 , при виплаті грошового забезпечення (в т.ч. щомісячних премій) і додаткових винагород, керуючись Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, - врахувати факт нез`явлення вчасно на службу молодшого сержанта ОСОБА_3 , без поважних причин в умовах воєнного стану, факт накладення на нього дисциплінарного стягнення згідно наказу та не виплачувати вищезазначені грошові виплати за липень 2023 року.

Відповідно до абз. 2,3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Відповідач не заперечує, що станом на день прийняття спірного наказу не отримав письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Лише 26.10.2023 за вх. №354 від Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, військова частина НОМЕР_2 отримала Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття 25.09.2023 кримінального провадження №0001593 за ч. 5 ст. 407 КК України («Самовільне залишення військової частини або місця служби») відносно позивача.

Отже, станом на 16.07.2023 відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення стосовно позивача не були внесені, та відповідно, не були отримані відповідачем.

З огляду на зазначене, правові наслідки призупинення військової служби для позивача станом на момент прийняття спірного наказу, визначені статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в частині призупинення виплати грошового забезпечення застосовані бути не могли.

При цьому, абзацом 3 пункту 4 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197, передбачено преміювання у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «сувора догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму від чотирьох до семи прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

З довідки про доходи за липень 2023 № 46, наданої відповідачем, вбачається, що за липень 2023 року позивачу виплачено основне грошове забезпечення в сумі 3202,00 грн, додаткові види грошового забезпечення та премія позивачу не виплачувалися. При цьому у п. 4 наказу відсутнє жодне нормативне обґрунтування підстав позбавлення позивача грошового забезпечення (в тому числі щомісячних премій) за липень 2023 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість п. 4 спірного наказу та наявність підстав для його скасування.

При цьому вчинення окремих дій командиром військової частини НОМЕР_2 щодо винесення наказу № 435 від 16.07.2023, які позивач просить визнати протиправними, не вбачається, оскільки такі дії втілюються у прийнятому рішенні - наказі командира військової частини НОМЕР_2 № 435 від 16.07.2023.

Отже, позов в частині визнання протиправними дій є безпідставним.

З огляду на зроблені судом висновки, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та скасування наказу задовольнити частково.

Скасувати п. 4 наказу № 435 від 16.07.2023 командира Військової частини НОМЕР_2 .

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.11.2023.

Суддя Білова О.В.