Справа № 520/11392/23
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 листопада 2023 року № 520/11392/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп. НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення остаточного розрахунку в день звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу частини;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити:

грошову компенсацію за 13 діб невикористаної основної відпустки за 2022-2023 роки відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

грошову компенсацію за невикористані 17 календарні днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 14.04.2022 року по 13.02.2023 року, передбаченої п.14 статті 10 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" п. 8 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст. 16-2 Закону України "Про відпустки", виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 14.02.2023 року;

щомісячну премію в розмірі 100% від посадового окладу 2730 грн. за період з 14.04.2022 року по 13.02.2023 року в сумі 273000, 00 грн. (27300 грн. х 10 міс.), відповідно до розділу ХУІ Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам";

надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% грошового забезпечення за період з 14.04.2022 року по 13.02.2023 року, т.т. за 10 місяців служби, відповідно до розділу ХУІ Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам";

грошову допомогу для оздоровлення за 2022-2023 роки, виходячи з посадового окладу- 27300,00 грн. відповідно до п.2 розділу XXIII "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям збройних сил України та деяким іншим особам", затв. Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260;

матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань згідно розділу XXIV "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям збройних сил України та деяким іншим особам", затв. Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 у розмірі місячного грошового забезпечення;

одноразову грошову допомогу в розмірі 40 відсотків грошового місячного забезпечення, відповідно до п. 1 Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року № 460;

одноразову грошову допомогу в розмірі 40 відсотків грошового місячного забезпечення, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", телеграми Міністра Оборони України від 25.03.2022 року № 248/2298;

грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі по тексту - Порядок №178).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем вчинена протиправна бездіяльність в частині непроведення повного розрахунку при звільненні.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, у якому проти задоволення вимог позивача заперечував, зазначивши, що військова частина у спірних правовідносинах діяла у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням усіх обставин у справі.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач призваний до ЗСУ 23.07.2022 року на підставі Указу Президента України від 17.05.2022 № 342/2022 «Про продовження строку загальної мобілізації».

У період з 23.07.2023 по 08.08.2023 позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується відповідним записом у п.17 військового квитку серії НОМЕР_4

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.08.2022 №170 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини НОМЕР_2 з 09.08.2022 на підставі витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 30.07.2022 №81-РС, рапорта старшого солдата ОСОБА_1 про прийняття посади.

Пунктом 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 регламентовано, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2023 №44 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 , водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 13.02.2023.

Перевіряючи оскаржувані рішення ді відповідача на відповідність приписам ч. 2ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані 17 календарні днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 14.04.2022 року по 13.02.2023 року, передбаченої п.14 статті 10 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" п. 8 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст. 16-2 Закону України "Про відпустки", виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 14.02.2023 року, грошової компенсації за 13 діб невикористаної основної відпустки за 2022-2023 роки відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Положеннями ст. 162 Закону України «Про відпустки» передбачено, що учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

За змістом ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» передбачено використання учасниками бойових дій чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Аналіз наведених вище положень законодавства дає суду підстави для висновку, що учасники бойових дій мають безумовне право на отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати.

Таким чином, правовою підставою для надання особі відпустки у порядку ст.16-2 Закону України «Про відпустки» та п.12 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» є виключно набуття такою особою статусу учасника бойових дій безвідносно до наявності статусу військовослужбовця.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду копії листів до Лозівського ТЦКСП Харківської області на адресу відповідача стосовно надання відповідних документів для оформлення статусу УБД, довідку від 13.02.2023 № 705, від 24.11.2022 № 2364 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України , захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, відповідно до якої ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, у період з 05.10.2022 по 13.02.2023 перебуваючи у Донецькій та Луганський областях, у період з 29.08.2022 по 30.09.2022 перебуваючи в Харківській області (м.Балаклія, м.Ізюм) та Донецькій області (м. Лиман)

Суд зазначає, що Порядок отримання статусу учасника бойових дій визначений: Законом України № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Постановою КМУ №413 від 20.08.2014 Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України".

Відповідно до ст. 5 Закону України № 3551-XII та абз.6.п.2 Постановою КМУ № 413, статус учасника бойових дій надається особам, які з 24 лютого по 25 березня 2022 р. відповідно до Закону України Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України або у складі добровольчих формувань у взаємодії із Збройними Силами, МВС, Держприкордонслужбою, Національною поліцією, Національною гвардією, СБУ та іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями та правоохоронними органами брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до п. 4 Постановою КМУ № 413 підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці шостому пункту 2 цього Порядку, є довідка за формою згідно з додатком 6, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії, Держприкордонслужби, СБУ та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими особа сама або у складі добровольчого формування брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про період участі у таких заходах.

Відповідно до п. 9 Положення № 413 посвідчення учасника бойових дій і відповідний нагрудний знак видаються: особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, - Мін`юстом, органами Міноборони, МВС, Національною поліцією, Національною гвардією, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Офісом Генерального прокурора, Управлінням державної охорони, Адміністрацією Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС; особам, зазначеним в абзацах четвертому та шостому пункту 2 цього Порядку, - Мінветеранів.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно з п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Отже, документом який свідчить про наявність у особи статусу учасника бойових дій та на підставі якого особі надаються відповідні пільги, в тому числі на додаткову оплачувану відпустку є саме посвідчення УБД.

Саме з дати отримання вказаного документа особа вважається такою, що має вказаний статус, тоді як Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, від 13.02.2023р. № 705 є передумовою та підставою для надання статусу учасника бойових.

Оскільки на час виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 позивач не набув статусу учасника бойових дій, підстави для нарахування та виплати компенсації за невикористану відпусту як УБД відсутні.

Статтею 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" закріплено право військовослужбовців на відпустки та визначено порядок їх надання. У всіх питаннях, які стосуються надання відпусток та не врегульовані цим Законом, необхідно керуватися КЗпП України та Законом України "Про відпустки"

Положеннями ч. 1 ст. 19 Закону України Про відпустки визначено, що одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину з інвалідністю, або які усиновили дитину, матері (батьку) особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, одинокій матері, батьку дитини або особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України). Відтак, вказана відпустка надається одному із батьків

Вказані норми кореспондуються з приписами пункту 8.6 розділу VIII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 військовослужбовцю-жінці, яка має двох або більше дітей віком до 15 років; або дитину з інвалідністю; або яка усиновила дитину; матері особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи; одинокій матері; яка взяла під опіку дитину або особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи; надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів.

За наявності декількох підстав для надання цієї відпустки її загальна тривалість не може перевищувати 17 календарних днів.

Проте, в силу положень пунктів 17, 19 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію, а також під час дії воєнного стану надання соцальних припиняється, крім відпустки військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку (якщо обоє батьків є військовослужбовцями, - одному з них за їх рішенням); відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії..

Суд зазначає, що припинення надання таких відпусток на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку.

Відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» таке право може бути реалізовано зокрема, шляхом надання грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки під час звільнення особи з військової служби.

Як слідує із матеріалів справи, позивач є батьком малолітніх дітей: дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 20.01.2023., та сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 20.01.2023, сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 08.10.2022

Позивач згідно доводів позовної заяви стверджував, що його дружина не працює у зв`язку із вихованням дітей та в зв`язку із цим не мала змоги використати відпустку одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років у спірному періоді.

Доводи відповідача проти позовних вимог в цій частині фактично зведено до того, що позивач не звертався із рапортом про надання такої відпустки, про те, що дружина не працює та немає можливості отримати вказану відпустку не повідомляв, є чоловіком, що виключає можливість надання такої відпустки.

Розглядаючи зазначені доводи сторін, суд зауважує, що за даними з електронного кабінету користувача системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду Українидружина позивача у 2022-2023 році от перебувала на обліку у центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю, що підтверджується кодом підстави для обліку стажу ЗПЗ056А3, відості про працевлаштування відсутні.

Таким чином, слід вважати підтвердженими доводи позовної заяви про те, що дружина позивача, за відсутності у розглянутому періоді місця роботи, не використовувала відпустку одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років.

При цьому суд критично ставиться до доводів відповідача стосовно ненадання підтвердження того, що інший із батьків у поточних календарних роках не скористався своїм правом на таку відпустку, оскільки відповідач володів матеріалами особової справи позивача, а в разі їх неповноти або неточності не був позбавлений можливості запропонувати позивачу подати необхідні документи.

Суд також зважає на рішення Європейського суду з прав людини від 22.03.2012 р. у справі «Konstantin Markin v. Russia», де вказано, що потрібні дуже вагомі причини для обґрунтування доцільності обмежень прав військовослужбовців у сфері сімейного життя, що стосується відносин батьків зі своїми новонародженими дітьми

З урахуванням наведеного, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2023 року № 44 визначено виплатити старшому солдату ОСОБА_4 грошову компенсацію за 11 діб невикористаної відпустки за 2022 рік.

Вказана сума компенсації нарахована у розмірі 7580,21 грн та виплачена 11.03.2023 року

Суд зазначає, що за приписами р.ХХХІ Порядку № 260 іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

При цьому грошове забезпечення за період наданої відпустки або розмір грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки у рік звільнення обчислюється з такого розрахунку: тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - 2,5 календарних дня; тим, які мають вислугу від 10 до 15 календарних років, - 2,9 календарних дня; тим, які мають вислугу від 15 до 20 календарних років, - 3,3 календарних дня; тим, які мають вислугу 20 і більше календарних років, - 3,8 календарних дня.

Одержана в результаті обчислення тривалість відпустки округлюється в бік збільшення до повного дня.

Позивачу виплата компенсації за невикористану відпустку у 2023 році пропорційно часу коли він проходив службу не визначена, отже в цій частині вимог позов підлягає задоволенню

Щодо нарахування та виплати щомісячної преміїї в розмірі 100% від посадового окладу 2730 грн. за період з 14.04.2022 року по 13.02.2023 року в сумі 273000, 00 грн. (27300 грн. х 10 міс.), надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% грошового забезпечення за період з 14.04.2022 року по 13.02.2023 року, т.т. за 10 місяців служби, відповідно до розділу VІ, ХVІ Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам".

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено наказом Міністерства оборони від 07.06.2018 № 260 (далі по тексту Порядок № 260)

Приписами р. ХVI Порядку № 260 визначено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби. Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків. Виплата щомісячної премії здійснюється із дня вступу до виконання обов`язків за посадами і до дня звільнення від виконання обов`язків за посадами, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що позивач призваний до ЗСУ 23.07.2022 року на підставі Указу Президента України від 17.05.2022 № 342/2022 «Про продовження строку загальної мобілізації».

У період з 23.07.2023 по 08.08.2023 позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується відповідним записом у п.17 військового квитку серії НОМЕР_4

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.08.2022 №170 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини НОМЕР_2 з 09.08.2022 на підставі витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 30.07.2022 №81-РС, рапорта старшого солдата ОСОБА_1 про прийняття посади.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2023 №44 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 , водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 13.02.2023.

Вказані обставини також підтверджуються записами у військовому квитку позивача серії НОМЕР_4 (аркуш 9).

Отже, в період з 14.04.2022 до 23.07.2022 ОСОБА_1 військову службу у в/ч НОМЕР_2 не проходив, справи та посаду у військовій частині НОМЕР_2 прийняв 09.08.2022. Відповідно спірним є нарахування та виплата премії та надбавки за особливості проходження служби у період з 09.08.2022 по 13.02.2023 року.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 09.08.2022 №170 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 старшому стрільцю 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти , з посадовим окладом 2820 гривень на місяць (5 тарифний розряд) з виплатою щомісячної премії 277%.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2022 №383 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 увільнено від займаної посади та призначено на посаду водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , з посадовим окладом 2730 гривень на місяць (4 тарифний розряд), з виплатою щомісячної премії 289%.

Також відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2023 року № 44 позивачу має бути нараховано та виплачено відповідно до розділу XVI наказу Міністра оборони України від 07.062018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" щомісячну премію в розмірі 100 % від максимальної суми щомісячної премії 556% від посадового окладу (4 тарифний розряд, посадовий оклад 2730 грн) за період з 01.01.2023 по 13.02.2023 року

Згідно довідки про нараховане грошове забезпечення і додаткову винагороду від 06.06.2023 № 2149 позивачу за період з 09.08.2022 по 13.02.2023 нарахована та виплачена премія у розмірі 277 % від посадового окладу , в тому числі з серпень 2022 року у розмірі 5795,56 грн. (посадовий оклад 2092,26*277 %), у вересні- жовтні 2022 року у розмірі 7811,40 (посадовий оклад 2820,00 *277%), у грудні 2022 року позивачу нарахована премія у розмірі 7821,51 грн. (посадовий оклад 2808,39 *277%), у лютому 2023 року (по 13.02) позивачу нарахована та виплачена премія у сумі 7047,30 грн (посадовий оклад 1267,50 (за період з 01- 13.02.2023*556 %)

Суд також зазначає, що п.4,5 р. XVI Порядку № 260 визначено, що при порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління),- 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії; у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «сувора догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління),- 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії; у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень «догана» («сувора догана»), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління),- 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії; у разі накладення на військовослужбовця трьох дисциплінарних стягнень «догана» («сувора догана»), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління),- 50 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення; за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини; у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення "зауваження", - за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі відрахування з ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи через невиконання індивідуального навчального плану (індивідуального плану наукової роботи) або недисциплінованість - за місяць, у якому було здійснено відрахування; у разі неуспішного закінчення ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково- дослідної установи - за місяць, у якому закінчилося навчання; у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем - з місяця, у якому надійшов витяг з наказу про звільнення; у разі порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, - за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності; у разі скоєння у військовій частині аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини військовослужбовців під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів - за місяць, у якому сталася аварія, подія, пов`язана із загибеллю людей.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 33 від 09.01.2023 про результати службового розслідування за порушення військової дисципліни, а саме відмови виконувати бойове розпорядження, порушення вимог ст.1,2,4 Дисциплінарного статуту ЗС України, ст.11,16 Статуту внутрішньої служби ЗС України та умисне ухилення від виконання обов`язків військової служби за мобілізацією старшим стрільцем 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти старшим солдатом ОСОБА_1 притягнуто до в дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді « суворої догани»

Відповідно премія позивачу у січні 2023 року не нарахована та не виплачена.

Так приписами р.VI Порядку № 260 передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків. Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків. Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55. Надбавка за особливості проходження служби у встановлених розмірах виплачується щомісяця з дня вступу до виконання обов`язків за посадою, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадою, до дня звільнення від виконання обов`язків за посадою, яка передбачає цю надбавку. Виплата надбавки за особливості проходження служби здійснюється на підставі наказу командира про встановлення цієї надбавки.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 09.08.2022 №170 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 старшому стрільцю 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти , з посадовим окладом 2820 гривень на місяць (5 тарифний розряд) з виплатою грошової надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65 % від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2022 №383 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 увільнено від займаної посади та призначено на посаду водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , з посадовим окладом 2730 гривень на місяць (4 тарифний розряд), з виплатою грошової надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65 % від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років .

Згідно довідки про нараховане грошове забезпечення і додаткову винагороду від 06.06.2023 № 2149 позивачу за період з 09.08.2022 по 13.02.2023 нарахована та виплачена за особливості проходження служби у розмірі 65 % в загальній сумі 13703,22 грн. ( 3723,73 грн (оклад за військове звання за період з 09.08.2022 по 13.02.2023) + 17358,15 (посадовий оклад за період з 09.08.2022 по 13.02.2023) *65 %)

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що відповідачем дотримано порядок нарахування та виплати позивачу премії та надбавки за особливості проходження служби, отже в цій частині вимог позов задоволенню не підлягає.

Щодо виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2022-2023 роки, виходячи з посадового окладу- 27300,00 грн. відповідно до п.2 розділу XXIII "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям збройних сил України та деяким іншим особам", затв. Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260

Так, відповідно до п.1,2,6 р.XXIII Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги. Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату. Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2023 року № 44 позивачу має бути нараховано та виплачено відповідно до п.2 розділу ХXІІI наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" грошова допомога на оздоровлення за 2023 рік.

Згідно довідки про нараховане грошове забезпечення і додаткову винагороду від 06.06.2023 № 2149 позивачу у лютому 2023 року нарахована грошова допомога на оздоровлення у розмірі 20673,30 грн., яка виплачена позивачу 11.03.2023 як складова суми 32920,51 грн. (20673,30 грошова допомога на оздоровлення+7580,21 грн. компенсація за 11 днів відпустки+ 5168,33 грн. одноразова грошова допомога при звільненні -501,33 грн. 1,5 % військового збору); грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік нарахована у сумі 13454,40 грн та виплачена позивачу 20.12.2022 року у сумі 13252,58 грн (13454,40-201,82 (1,5% військового збору)).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачеві нарахована та виплачена грошова допомогу на оздоровлення у 2022 -2023 роках та відсутність підстав для задоволення позовної заяви в цій частині вимог.

Стосовно матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань згідно розділу XXIV "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям збройних сил України та деяким іншим особам", затв. Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п.п. 1-2 Розділу XXIV Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами.

Згідно з п. 7 Розділу XXIV Порядку № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

За приписами п. 9 Розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Із наведених вище положень законодавства вбачається, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується один раз на рік за заявою військовослужбовця, який проходить службу, на підставі наказу командира військової частини, у разі наявності фонду грошового забезпечення.

Отже, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яка виплачується виключно за наявності коштів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом від 21 серпня 2019 року по справі № 814/238/17, від 18 березня 2020 року по справі № 810/3476/16.

Слід зазначити, що умови виплати такої матеріальної допомоги визначені Наказом Міністерства оборони України від 31.01.2022 № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» (далі Наказ від 31.01.2022 № 30).

Так, згідно з п. 6 Наказу від 31.01.2022 № 30 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям, які отримують грошове забезпечення, в розмірі одного окладу за їх військовими званнями.

Виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення здійснювати виключно за наявності таких підстав: смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків; поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, які пов`язані з захистом Батьківщини; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтерновані в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

У межах залишку коштів за фондом грошового забезпечення у грудні 2022 року виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям здійснювати в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, після здійснення військовослужбовцям всіх виплат, передбачених пунктом 5 та абзацом другим цього пункту наказу, на підставі рапорту військовослужбовця. При цьому розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не може бути меншим розміру одного окладу за військовим званням.

Зокрема, у матеріалах справи наявні копії довідки гарнізонної ВЛК від 21.11.2022 року № 2567, Довідки про обставини травми від 03.01.2023 № 59 , згідно яких позивач 11.11.2022 отримав закритий перелом 6 ребра зліва з больовим синдромом та тимчасовим порушенням функцій, травма пов`язана з проходженням військової служби, кваліфікується як легка, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів; довідки ВЛК від 26.01.2023 № 1493, якої встановлено наявність кісти перикарду, захворювання не пов`язане з проходженням військової служби, виписний епікриз № 966 відповідно до якого у період з 30.01.2022 по 03.02.2023 позивачу проведено правобічну торакоскопію, зазначено, що позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів; довідка ВЛК від 03.02.2023 № 543 відповідно до якого правобічна торакоскопія пов`язана з проходженням військової служби.

Суд зазначає, що позивачем не доведено наявності передумов для виплати допомоги для вирішення соціально побутових проблем:

перебування на безперервному лікуванні, реабілітації або відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно 30 днів поспіль) внаслідок травми чи захворювання сердцево-судинної системи з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, тоді як конструкція п. 6 Наказу від 31.01.2022 № 30 не передбачає порушення стану здоров`я військовослужбовця як окрему і достатню підставою для виплати військовослужбовцю матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення;

відсутності заяви про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з підстав передбачених п.6 Наказу від 31.01.2022 № 30 , тоді як конструкція заяви від 28.02.2023 року, на яку посилається позивач як на підставу задоволення адміністративного позову в цій частині вимог, стосувалась виплати вказаної допомоги, як батьку 3х неповнолітніх дітей.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, яка передбачена Розділом XXIV Порядку, затвердженого Наказом від 07.06.2018 № 260, є необґрунтованими, а відтак, в цій частині позову слід відмовити.

Стосовно одноразової грошової допомоги в розмірі 40 відсотків грошового місячного забезпечення, відповідно до п. 1 Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року № 460 (далі по тексту Порядок № 460)

Пунктом 1,4 Порядку № 460 передбачено виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації та звільняються зі служби в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше як 25% місячного грошового забезпечення. Виплата зазначеної допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували. Допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення

Згідно військового квитка серії НОМЕР_9 позивача призвано у Збройні Сили України підставі Указу Президента України від 17.05.2022 №342/2022 «Про продовження строку загальної мобілізації» з 23.07.2022 року (п.9 військового квитка).

Отже виплата зазначеної допомоги позивачу має здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації з 23.07.2022 по 13.02.2023, що складає повні 6 календарних місяці, тобто у розмірі 25% грошового забезпечення.

З долученого до матеріалів справи розрахунку сум грошового забезпечення позивачу нараховано одноразову грошову допомогу в сумі 5168,33 грн., що складає 25% його грошового забезпечення за повний місяць (20673,30*25%)

Згідно Довідки про суму грошового забезпечення належного позивачу до сплати при звільненні зі служби із зазначенням дати фактичної сплати, виписки банку, зазначена одноразова допомога зарахована на рахунок позивача 11.03.2023 як складова суми 32920,51 грн. (20673,30 грошова допомога на оздоровлення+7580,21 грн. компенсація за 11 днів відпустки + 5168,33 грн. одноразова грошова допомога при звільненні -501,33 грн. 1,5 % військового збору)

Щодо одноразової грошової допомоги в розмірі 40 відсотків грошового місячного забезпечення, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", телеграми Міністра Оборони України від 25.03.2022 року № 248/2298.

Відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до п. 3, 9.4 Окремого дорученням Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022, виданого з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів є бойовий наказ (розпорядження), журнал бойових дій, рапорт (донесення) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань; до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 30000 грн та 100000 грн не включати військовослужбовців, які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження),- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

Матеріали справи не містять бойових наказів (розпоряджень), журналів бойових дій, рапортів (донесення) командира підрозділу про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, тоді як довідки від 13.02.2023 № 705, від 24.11.2022 № 2364 про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України , захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, відповідно до якої ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, у період з 05.10.2022 по 13.02.2023 перебуваючи у Донецькій та Луганський областях, у період з 29.08.2022 по 30.09.2022 перебуваючи в Харківській області (м.Балаклія, м.Ізюм) та Донецькій області (м. Лиман) не деталізує конкретні періоди безпосередньої участі позивача у бойових діях та перебування у зоні безпосередніх бойових дій , відображає інформацію щодо бойових наказів та розпоряджень, на підставі яких відповідний позивач виконував є бойові завдання у зоні безпосередніх бойових дій у складі військової частини.

За час проходження військової служби у військовій частині позивача та безпосередньої участі у бойових діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів додаткова винагорода нарахована та виплачена у серпні - грудні 2022, пропорційно дням участі у бойових діях та заходах забезпечення, що підтверджується довідкою щодо нарахування та сплати грошового забезпечення та додаткової винагороди ОСОБА_1 за час служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Також судом встановлено, що за результатами проведеного службового розслідування факт відмови позивача від виконання бойового розпорядження в умовах воєнного стану знайшов своє підтвердження, у зв`язку з чим Позивача при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення не було включено до наказу про виплату додаткової винагороди, не нараховано та не виплачено премію за січень 2023 року, а також останній був повністю позбавлений додаткової винагороди.

Підставою для прийняття відповідних рішень стали наказ командира військової частини НОМЕР_10 про результати службового розслідування №33 від 09.01.2023, наказ командира військової частини НОМЕР_2 про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану №107 від 03.02.2023.

Доказів оскарження, скасування наказу про результати службового розслідування №33 від 09.01.2023 матеріали справи не містять

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди позивачеві за січень 2023 року та законність рішення командира військової частини НОМЕР_2 про невключення до наказу про її виплату.

Також суд зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2023 № 44 визначено виплатити старшому солдату ОСОБА_5 додаткову винагороду у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.02. по 13.02.2023 року згідно постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Доказів нарахування та виплати вказаної винагороди матеріали справи не містять, як не містять доказів внесення змін до вказаного наказу

Продовжуючи розгляд справи в частині вимог щодо нарахування та виплати грошової компенсації за не отримане речове майно, суд зазначає наступне.

Гарантії соціального та правового захисту військовослужбовців установлені в Законі України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-XII).

За змістом частини 1 статті 91 Закону №2011-XII речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 24 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 (далі - Порядок №178) виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

За пунктом 4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Пунктом 5 Порядку №178 встановлено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Згідно з пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 за №475, військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку, отримують грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно".

Таким чином, із аналізу норм статті 9-1 Закону №2011-XII, а також Порядку №178, в редакції, чинній на момент звільнення позивача з військової служби, слідує що військовослужбовцям гарантується грошова компенсація за неотримане речове майно у разі звільнення з військової служби.

Зазначені гарантії реалізуються відповідним зверненням (рапортом) військовослужбовця на підставі наказу, в тому числі, командира (начальника) військової частини про розмір грошової компенсації згідно з довідкою про вартість речового майна, що належить до видачі.

Одночасно суд враховує, що відповідно до пункту 4 Порядку №178 єдиною підставою для виплати грошової компенсації військовослужбовцям є виключно їх заява (рапорт) на підставі чого видається наказ командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, у якому зазначається розмір грошової компенсації згідно довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач не надав суду доказів про те, що він звертався до відповідача із відповідною заявою (рапортом) про виплату компенсації за неотримане речове майно безпосередньо під час звільнення чи під час проходження військової служби.

Враховуючи факт того, що позивач з відповідним рапортом не звертався, у відповідача не виникло обов`язку здійснювати виплату компенсації за неотримане речове майно, оскільки право ініціювати виплату вказаного виду компенсації належить виключно військовослужбовцю, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам та обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін.

Отже, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення остаточного розрахунку в день звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення зі списків особового складу частини в частині ненарахування грошової компенсацію відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"за невикористані дні основної відпустки за 2023 роки та додаткової оплачуваної відпустка тривалістю 10 календарних днів як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років ненарахування та невиплати винагороди у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.02. по 13.02.2023 року згідно постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та зобов`язання вчинити вказані дії.

Керуючись ст.ст.8, 19,124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення остаточного розрахунку в день звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення зі списків особового складу частини в частині ненарахування грошової компенсацію відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за невикористані дні основної відпустки за 2023 роки та додаткової оплачуваної відпустка тривалістю 10 календарних днів як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років ненарахування та невиплати винагороди у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.02. по 13.02.2023 року згідно постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за невикористані дні основної відпустки за 2023 рік

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустка тривалістю 10 календарних днів як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.02. по 13.02.2023 року згідно постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2023 № 44

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя Зоркіна Ю.В.