Справа № 643/7688/23
Суддя: Осадчий О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/7688/23
Провадження № 2-а/643/32/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Осадчого О.В.,

при секретарі Ткачову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бабаскін Кирил Сергійович, до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Адвокат Бабаскін К.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №407 від 14 липня 2023 року про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, винесену Вараським РТЦК та СП у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП закрити.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 липня 2023 року Вараським РТЦК та СП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складена постанова №407 та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 2101 КУпАП України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

Відповідно до потанови ОСОБА_1 порушив п.п. 1, 3 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме отримавши повістку під особистий підпис до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, причину своєї неявки не повідомив. Правопорушення виявлено під час дії особливого періоду.

Представник позивача зазначає, що вказана постанова є незаконною та прийнята з порушенням вимог чинного законодавства з наступних підстав.

Так, 29.06.2023 перебуваючи у службовому відрядженні ОСОБА_1 разом з колегами по роботі, рухаючись на автомобілі з міста Харків у напрямку міста Вараш, був зупинений невідомою особою у військовій формі неподалік від міста Вараш, яка почала вимагати у ОСОБА_1 та його колег документи, що посвідчують їх особи для оформлення повістки. У подальшому, ОСОБА_1 та його колег примусово без їх згоди та без складання протоколу затримання, всупереч вимогам чинного законодавства було затримано людьми у військовій формі та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . По приїзду до Вараського РТЦК та СП ОСОБА_1 надав пояснення невідомій особі у військовій формі, що він разом з колегами перебуває у відрядженні, у місті Вараш знаходиться проїздом, наголосив, що місце його проживання - АДРЕСА_1 . Однак, невідома особа у військовій формі, яка відмовилася представлятися, зазначила, що для того, щоб ОСОБА_1 відпустили, треба все одно пред`явити документи, на що позивач погодився. Невідомою особою у військовій формі були переписані паспортні дані та дані номерного знаку автомобіля, на якому рухалися ОСОБА_1 та його колеги. Після чого, ця ж невідома особа повернула йому документи та відпустила його.

26 липня 2023 року на відділення АТ «Укрпошта» за адресою проживання позивача надійшов лист від Вараського РТЦК та СП № 3215/1 від 14.07.2023 разом з постановою № 407 від 14.07.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та протоколом про адміністративне правопорушення №407 від 04.07.2023 року.

Представник наголошує, що дана постанова складена без участі позивача. ОСОБА_1 жодним чином не був повідомлений про наявність складених щодо нього адміністративних матеріалів та про притягнення його до адміністративної відповідальності. Про складення протоколу позивачу стало відомо після ознайомлення зі змістом конверту в якому знаходилася оскаржувана постанова. Окрім цього додав, що оскаржувана постанова розглянута начальником Вараського РТЦК та СП ОСОБА_2 , а підписана О. Маринич, що є грубим порушенням КУпАП, оскільки відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

На підставі викладеного представник зазначив, що відповідачем при винесенні постанови порушено вимоги ст.129 Конституції України та ст.268 КУпАП щодо права позивача ознайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності від 14.07.2023 № 407 винесена без будь-яких підстав та з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить її скасувати, а провадження в справі закрити.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

26 вересня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Вараського РТЦК та СП заперечує проти задоволення вимог позову з наступних підстав.

Так, 29 червня 2023 року на блокпості при в`їзді до міста Вараш Національною гвардією України було зупинено автомобіль на якому рухався ОСОБА_1 , після чого посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 йому було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення військово облікових даних. Після уточнення військово - облікових даних позивача, а також уточнення щодо наявності підстав від відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації стало відомо, що позивач не звертався до ТЦК та СП для проходження ВЛК, та не має жодних підстав для відстрочки. Цього ж дня ОСОБА_1 отримав повістку під особистий підпис, в якій зазначено про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 07 год. 00 хв. 30 червня 2023 року. Також позивачу було надано для ознайомлення під особистий підпис правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервісті згідно Додатку 2 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2023 року №1487. Однак, на вищевказану дату ОСОБА_1 , не з`явився причину неявки не повідомив.

Оскільки позивач за викликом по повістці не з`явився, 04 липня 2023 року посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №407 від 04.07.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.п. 1, 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не явка за викликом ТЦК та СП для визначення призначення на особливий період, повідомлення про розгляд справи Вих. №3034/1 від 04.07.2023 та протокол №407 направлений на адресу реєстрації ОСОБА_1 , через відділення АТ «Укрпошта».

На розгляд адміністративної справи ОСОБА_1 , не з`явився та 14.07.2023 було винесено постанову №407 про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.2 ст.2101 КУпАП, яку направлено за адресою місця реєстрації позивача.

У порушення ОСОБА_1 ставиться саме неявка за викликом ТЦК та СП, визначення призначення їх на особливий період, а повістка вручена свідчить про призов, тому спочатку передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Перед призовом на військову службу по мобілізації обов`язковим є направлення на проходження ВЛК, для визначення стану придатності та здійснення контролю посадовими особами щодо підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до ст.23 Закону №3543-ХІІ.

Окрім цього зазначено, що протокол направлявся позивачу окремо від постанови 04 липня 2023 року за вих.№3034/1, та на момент винесення постанови начальник Вараського РТЦК та СП полковник ОСОБА_3 згідно витягу із наказу №169 від 11 липня 2023 у вибув у відрядження на 13 діб з 12 липня 2023 року та тимчасове виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 покладено на підполковника ОСОБА_4 , тобто у постанові була допущена технічна помилка, а саме те, що розгляд справи проведено начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 .

У відзиві наголошено на тому, що в Україні продовжений воєнний стан та триває загальна мобілізація, військовозобов`язаний невідповідально ставиться до своїх військових обов`язків передбачених чинним законодавством.

29 вересня 2023 подано відповідь на відзив у якій представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, однак представник позивача адвокат Бабаскін К.С. подав заяву у якій позов підтримав та просив розглянути справу без його участі та участі позивача.

Представник відповідача Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду адміністративної справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час провадження у справах про адміністративні правопорушення, для реалізації даного конституційного принципу, у відповідності до ст.ст. 7, 245 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, вказані норми Закону не були дотримані посадовими особами відповідача під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення №407 від 04 липня 2023, що передував винесенню постанови, був складений за відсутності особи та не вручений позивачу, що суперечить вимогам ст.ст. 255, 256 КУпАП з огляду на таке.

Як зазначено в ч.1 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Зі змісту статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За нормативними правилами статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Відповідно до частини другої статті 254 КпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом вказаних норм, а також положень ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За змістом вказаних норм, а також положень ст. ст. 256, 259 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення; під час цього особі роз`яснюються її процесуальні права, особа вправі надати пояснення; для складання протоколу особу може бути доставлено до відповідного державного органу.

Разом з тим, вимоги закону у цій частині не були дотримані, і протокол відносно позивача складено посадовою особою Вараського РТЦК та СП у відсутності ОСОБА_1 , без повідомлення останнього.

Позивачу, не було відомо про наявність матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності і вказана справа розглянута без його участі, що підтверджується фактом відсутності підпису про вручення йому постанови.

Як зазначає позивач про наявність даної постанови йому стало відомо 26 липня 2023 року, коли поштою, на його адресу надійшов лист від Вараського РТЦК та СП №3215/1 від 14.07.2023 разом з постановою №407 від 14.07.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та протоколом про адміністративне правопорушення №407 від 04.07.2023

Зокрема, за результатами розгляду вказаного протоколу тимчасово виконуючим обов`язки начальника Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Мариничем О.І., було винесено постанову №407 від 14.07.2023, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з тим, що останній порушив вимоги п.п. 1, 3 п.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що тягне за собою відповідальність, згідно Закону України, а саме отримавши повістку під особистий підпис 29.06.2023 року, в якій зазначено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 07 год. 40 хв. 30.06.2023 року, на вищевказану дату ОСОБА_1 до Вараського РТЦК СП не з`явився, причину своєї неявки не повідомив. Правопорушення виявлено під час дії особливого періоду. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 5 100 грн.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року, оголошено загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

У подальшому строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався Указами Президента України. Так, зокрема, Указом Президента України №255/2023 від 01 травня 2023 строки проведення загальної мобілізації продовжено з 20 травня 2023 на 90 діб. Наразі строк проведення загальної мобілізації Указом Президента України №735/2023 від 06 листопада 2023 також продовжено з 16 листопада 2023 на 90 діб.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є, зокрема, Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про оборону».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд та лікування в лікувально - профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Взяттю на військовий облік військовозобов`язаних державними органами, підприємствами, установами та організаціями підлягають громадяни, придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час, які не досягли граничного віку перебування в запасі Збройних Сил.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Також, згідно з п.19 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, (далі - Порядку) призовники і військовозобов`язані, а також посадові особи, винні в порушенні вимог Порядку і Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних несуть відповідальність згідно із законом.

У Додатку №2 до Порядку визначено Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі - Правила) відповідно до п.п.1, 2 п.1 яких призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема: перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності; у разі вибуття за межі України на строк більше трьох місяців - за місцем консульського обліку в закордонних дипломатичних установах України;

прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 3 Правил, призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Аналізуючи вищенаведені правові положення, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід розпочинати зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу.

Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, від 21.03.2019 року у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 року у справі №205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі №286/4145/15-а, від 3103.2021 року у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі №465/5145/16-а.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , всупереч вимогам чинного законодавства, не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим позбавлено останнього прав, гарантованих Конституцією України та ст.268 КУпАП.

Зокрема, суд вважає за необхідне зазначити, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Зокрема, повідомлення №3034/1 від 04.07.2023, адресоване ОСОБА_1 у якості повідомлення його про складений адміністративний протокол та розгляд справи про адміністративне правопорушення не може розцінюватись судом як належний та достатній доказ на підтвердження належного сповіщення позивача про розгляд справи, оскільки в матеріалах справи відсутні як докази отримання даного листа позивачем, так і інші дані, які б свідчили про своєчасне повідомлення (проінформаність) позивача про дату, час та місце розгляду справи. Матеріали справи не містять й доказів ухилення позивача від отримання повідомлення про розгляд справи. Протилежного відповідачем не доведено.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі у засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

В той же час, розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП було проведено у його відсутності, що не тільки грубо суперечить вимогам чинного законодавства, але й позбавило позивача можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, в т.ч. право на захист.

У відповідності до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення, встановлений ст.279 КУпАП, передбачає обов`язок органу чи посадової особи, яка здійснює розгляд справи, дослідити наявні у справі докази.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Однак, відповідач не надав суду доказів того, що позивач був присутній при складанні відносно нього протоколу і був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із дослідженого у судовому засіданні протоколу №407 про адміністративне правопорушення, позивач не був присутній при його складанні, так як підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у протоколі відсутній, його пояснення відсутні, запис посадової особи про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була присутня, але відмовилася від підписання протоколу відсутній.

Таким чином, будь-яких доказів того, що позивача належним чином було оповіщено про час та дату прибуття до Вараського РТЦК та СП про розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять і таких доказів відповідачем суду не надано, що повністю виключає вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Доводи представника відповідача про те, що позивачу направлявся лист за вих.№3034/1 від 04.07.2023 разом з протоколом про адміністративне правопорушення №407 від 04.07.2023 не заслуговують на увагу, оскільки дана обставина не підтверджена жодним доказом. При цьому позивач стверджує, що протоколом про адміністративне правопорушення №407 від 04.07.2023 та постанова №407 від 14.07.2023 були отримані ним одним листом від за вих.№ 3215/1 від 14.07.2023. Дана обставина відповідачем жодним чином не спростована, а посилання представника відповідача про те, що за лист з вих.№3034/1 відбулось списання використаних конвертів та марок, що підтверджує направлення протоколу №407 від 04.07.2023 до винесення постанови жодним чином не доведено.

Тому суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відтак всупереч ст.77 КАС України відповідачем не спростовано доводів позивача про незаконність постанови, винесеної за його відсутності, у зв`язку із неповідомленням про дату, час та місце розгляду справи, без роз`яснення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, та надання можливості надати пояснення по суті справи.

Тобто відповідач, без нележного оповіщення позивача, передчасно, без належних правових підстав, розпочав процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, внаслідок чого постанова, яка оскаржена позивачем, винесена з порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності та за відсутності будь-яких доказів вини особи.

При цьому, судом не встановлено інших порушень, на які посилається представник позивача, як на підставу протиправності проведеної процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до абз.11 п.9 Положення Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2023 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відтак в уповноваженої службової особи ІНФОРМАЦІЯ_1 були правові підстави для військово облікових даних позивача.

Також суд приходить до висновку про допущення технічної описки при винесенні постанови №407 від 14.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, а саме зазначення про розгляд справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 .

Так, на момент винесення постанови начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 згідно витягу із наказу №169 від 11 липня 2023 у вибув у відрядження на 13 діб з 12 липня 2023 року, а тимчасове виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 покладено на підполковника ОСОБА_4 .

Оскаржувана постанова підписана саме тимчасово виконуючим обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 , тобто у постанові була допущена технічна помилка щодо розгляду справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки двомісячний строк для накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.1 ст.38 КУпАП закінчився, тому подальше провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно протоколу №407 від 04.07.2023 відносно ОСОБА_1 неможливе.

Враховуючи викладене вище, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст.139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись на підставі ст.ст. 7, 210-1, 247, 279, ч.1 ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №407 від 14 липня 2023 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Мариничем О.І. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, через Московський районний суд м. Харкова. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.15.5 розділу VII Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 15.11.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Вараський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, , місцезнаходження: м. Вараш, м-н Перемоги, 21А, Рівненська область.

Суддя: О.В. Осадчий