Справа № 520/3038/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 р. Справа № 520/3038/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 08.08.23 по справі № 520/3038/2020

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , заявник) звернулась до Харківського окружного адміністративного суд уз заявою про заміну стягувача, в якій просила замінити стягувача у виконавчому листі по справі № 520/3038/2020 з ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

В обґрунтування вказаної заяви повідомила, що ОСОБА_1 є дружиною та єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2 (свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 ), який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 . Пославшись на ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» наполягала на наявності у неї, як особи, що забезпечується пенсією по втраті годувальника, а також, яка проживала разом з пенсіонером на день його смерті, права на отримання сум пенсії, які були нараховані, проте не виплачені за життя ОСОБА_2 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі № 520/3038/2020.

Звернула увагу, що отримання спірних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщину, а відтак відсутність такого документу не позбавляє ОСОБА_1 права на спадщину, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 22.12.2020 у справі № 2-а-3938/11).

З огляду на викладене, вважала наявними підстави, передбачені ч. 1 та ч. 4 ст. 379 КАС України, для заміни стягувача у виконавчому листі у справі № 520/3038/2020 з ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 у справі № 520/3038/2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі по справі № 520/3038/2020 відмовлено.

Заявник, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити; замінити стягувача у виконавчому листі по справі №520/3038/2020 з ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, пославшись на положення ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІХ, ч. 3 ст. 1268 та ст. 1296 ЦК України, наполягала, що суми пенсій, які були нараховані, проте не виплачені особі за життя, передаються членам його сім' ї. При цьому, отримання вказаних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщину. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.12.2020 у справі №2-а-3938/11.

Крім того, просила врахувати, що у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім' ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя». (Аналогічні правові позиції викладені в ухвалах Верховного Суду від 06.09.2021 р. у справі за № 520/5612/19, від 07.09.2022 р. у справі за № 520/19364/2020, від 31.10.2022 р. у справі за № 640/20737/20, від 26.01.2023 р. у справі за № 300/4435/21, від 20.03.2023р. у справі за № 420/6747/21, від 24 травня 2023 року у праві № 420/6729/22).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 набула права на отримання сум пенсії, нарахованих її чоловіку ОСОБА_2 на виконання рішення суду, які не виплачені йому за життя, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у даній справі.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 по справі № 520/3038/2020, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 15.07.2020, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині виплати ОСОБА_2 за період 05.03.2019-04.09.2019 75% суми підвищення до пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 ) пенсію у розмірі 80% грошового забезпечення, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 05.03.2019, здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019, з урахуванням проведених платежів, однією сумою.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_2 виплату пенсії у 100% розмірі підвищення за період 05.03.2019-04.09.2019, з урахуванням компенсації втрати частини доходу у порядку статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"

В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.

На виконання рішення суду від 16.06.2020 по справі №520/3038/2020, яке набрало законної сили 18.09.2020, судом виготовлені виконавчі листи по справі №520/3038/2020.

Однак, ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.12.2021 серії НОМЕР_3 , виданим Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі по справі № 520/3038/2020, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано до суду відповідних доказів (свідоцтва про право на спадщину), з яких би вбачалось, що вона набула право на все або відповідну частину майна позивача по справі - ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відсутні підстави для заміни в цій справі сторони її правонаступником.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

На виконання приписів статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частин 1, 4 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Положеннями частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» слід зазначити, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №2а/0612/649/11, від 03.05.2018 у справі № 2-а-1864/10, від 13.12.2018 у справі № 2-а-1710/11, від 29.01.2020 у справі № 815/1303/17 та від 14.06.2021 у справі № 2-а-1411/11.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

При цьому статтею 1219 ЦК визначені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції з поданих ГУ ПФУ в Харківській області пояснень від 13.11.2023 встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі № 520/3038/20 в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням 100% підвищення пенсії за період на 05.03.2019 з 04.09.2019 з урахуванням компенсації, пенсійним органом було проведено ОСОБА_2 розрахунок на доплату пенсії в розмірі 33557,45 грн, яка підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України, що підтверджується відповідним розрахунком за пенсійною справою № за дорученням № Д/3.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XIІ (далі - № 2262-XIІ).

Відповідно до частин першої та третьої статті 61 Закону № 2262-XIІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Отже, Закон № 2262-XIІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-XIІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Вказана норма закону є спеціальною щодо інших норм законодавства України і виключно нею регламентовано порядок виплати сум пенсії за вислугу років, які залишилися недоодержаними у зв`язку з смертю пенсіонера з числа військовослужбовців, членам його сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Така процедура не підлягає вирішенню в порядку заміни сторони у справі чи стягувача у виконавчому листі за рішенням суду, за яким пенсіонеру нараховано відповідні суми пенсійних виплат, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

З урахуванням зазначеного суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону № 2262-XIІ та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються за процедурою, визначеною статтею 61 Закону № 2262-XIІ.

Варто зазначити, що ОСОБА_1 в заяві про заміну стягувача у виконавчому листі по справі № 520/3038/2020 наполягала на наявності у неї права на одержання недоотриманої пенсії чоловіка в порядку ст. 61 Закону № 2262-XIІ, тобто, як особи, яка забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, є дружиною померлого та проживала разом з ним на момент смерті.

Колегія суддів звертає увагу, що вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, (зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити виплату пенсії у 100% розмірі підвищення за період 05.03.2019-04.09.2019, з урахуванням компенсації втрати частини доходу у порядку статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати") нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони в виконавчому провадженні, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.09.2023 у справі № 420/16546/21.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому документі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на помилкову позицію ГУ ПФУ в Харківській області, викладену у листі від 08.05.2023 (а.с. 70) щодо відсутності заборгованості щодо виплати пенсії відповідно до ст. 61 Закону № 2262-XIІ, оскільки нарахована на виконання судового рішення у даній справі пенсійна доплата, яка мала бути вчасно виплачена позивачу, у розумінні даної статті є пенсією, що підлягала виплаті ОСОБА_2 , і залишилася недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта на положення ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у даній справі спеціальним законом, що визначає правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, є Закон № 2262-XIІ.

Посилання апелянта на висновок Верховного Суду в постанові від 22.12.2020 у справі № 2-а-3938/11, відповідно до якого отримання спірних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщину, а відтак його відсутність не позбавляє ОСОБА_1 права на спадщину, також не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до вищенаведених висновків Верховного Суду у спірних правовідносинах право вимоги виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, у постанові від 16.05.2023 у справі № 420/288/21, яка в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення вказаного процесуального питання.

Разом з цим, суд першої інстанції, в оскаржуваній ухвалі, дійшовши вірного висновку про відсутність підстав для заміни стягувача у виконавчому листі у справі № 520/3038/2020, виходив з інших мотивів, а саме ненадання заявником доказів набуття нею спадкового права на все майно відповідно до норм ЦК України, що в свою чергу суперечить вищенаведеним висновкам Верховного Суду.

У відповідності до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до абзацу другого частини 2 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Обов`язкові підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду внаслідок порушення норм процесуального права визначено частиною 3 статті 317 КАС України.

Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної частини (частина 4 статті 317 КАС України).

Колегія суддів зазначає, що оскільки помилкові висновки суду першої інстанції, які зроблені внаслідок неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не призвели до неправильного вирішення заяви про заміну сторони у виконавчому листі у справі №520/3038/2020, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 по справі № 520/3038/2020 підлягає зміні з підстав та мотивів її прийняття, викладених у цій постанові суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 229, ч.4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 по справі № 520/3038/2020 - змінити з підстав та мотивів відмови у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому листі у справі №520/3038/2020, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій