Справа № 200/12406/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року справа №200/12406/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Передерій Є.О., за участю представника відповідача Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року (головуючий суддя І інстанції Олішевська В.В.), складене у повному обсязі 27 січня 2022 року у м. Слов`янськ Донецької області, у справі № 200/12406/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № 5364/05-99-0704 від 12.05.2021 року, № 5365/05-99-0704 від 12.05.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкові повідомлення рішення № 5364/05-99-0704 від 12.05.2021 року, № 5365/05-99-0704 від 12.05.2021 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № 5364/05-99-0704 від 12.05.2021 року, № 5365/05-99-0704 від 12.05.2021 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на надання не вірної оцінки обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначено, що перевіркою встановлено порушення діючого законодавства щодо реалізації за зберігання алкогольних напоїв, відтак спріні податкові повідомлення-рішення є правомірними.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець 24.11.2020 року за № 001049895, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та перебуває на обліку у Головному Управлінні ДПС у Донецькій області.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Донецькій області від 31 березня 2021 року № 531-п Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (а.с. 15, 63) та направлень на перевірку від 31.03.2021 р. №№ 696, 697, (а.с. 15-16, 61-62). 01.04.2021 року посадовими особами Головним управлінням ДПС у Донецькій області проведено фактичну перевірку Супермаркету - магазину Щирий Кум, що розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької Дивізії, 5, суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог Податкового Кодексу України, Кодексу законів про працю України, Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про Державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Постанова КМУ «Про встановлення розміру мінімальних оптово відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.17 р. № 148 та інших нормативно правових актів, за результатами якої складено акт №3692/05-99-07-04/ НОМЕР_1 від 09.04.2021 р. (а.с. 48-60).

Перевіркою встановлено порушення:

- п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95 від 06.07.95 р.,

- п. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95 від 19.12.95 р.,

- п. 63.2, 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення рішення № 5365/05-99-0704 від 12.05.2021 року, яким застосовано штраф в розмірі 46403 грн., та № 5364/05-99-0704 від 12.05.2021 року яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 3,85 грн. (а.с. 16,17).

Позивачем було оскаржено в адміністративному порядку вищезазначені податкові повідомлення рішення, за результатами чого було прийнято рішення про результати розгляду скарги №19879/6/99-00-06-03-02-06 від 31.08.2021 р. яким залишено скаргу без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін.

Також як встановлено судом Головним управлінням ДПС у Донецькій області складено протоколи про адміністративне правопорушення № 115 та № 116 від 21.04.2021 р. у відношенні ФОП ОСОБА_1 , які було направлено для розгляду та винесення Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя. Постановами Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 30 червня 2021 року, які набрали законної сили 12.07.2021 року у справах № 265/2872/21 та №265/2871/21, провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 155- 1 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із зазначеними податковими рішеннями, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом про їх скасування, з підстав наведених в адміністративному позові.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про протиправність дій відповідача та прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом - сирцем виноградним, спиртом - сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Суб`єкти господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі їх порушення, нести відповідальність передбачену Законом № 481/95-ВР.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцемплодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Стаеттю 17 Закону України № 481/95-ВР визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього Закону. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону № 481/95, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02 червня 2003 року (далі - Порядок № 790), який визначає механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

В силу п.5 Порядку № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб`єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта підприємницької діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку № 790 фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Відповідно до підпункту до підпункту 75.1.3. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п.п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Пунктом 80.4. статті 80 Податкового кодексу України, передбачено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до п. 80.5. ст. 80 Податкового Кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п. 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, разом з наказом № 531-п від 31.03.2021 р. «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » складені направлення на перевірку від 31.03.2021 р. № 696 та 697.

Відповідачем не надано доказів того, що ФОП ОСОБА_1 або її уповноважена особа, була ознайомлена з наказом про проведення фактичної перевірки та даний наказ вручено під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно наданих пояснень в судовому засіданні в суді першої інстанції перевіряючого який безпосередньо проводив перевірку та був допитаний судом в якості свідка, було повідомлено наступне. Під час розрахункової операції, особі яка була на касі було повідомлено про проведення фактичної перевірки, також було зазначено, що дану особу не було встановлено та даною особою не було а ні підтверджено а ні спростовано, що це є саме ОСОБА_1 .

Щодо вручення направлень на проведення перевірки, в примірнику направлень які надані відповідачем мається напис «ФОП ОСОБА_1 від підпису та ознайомлення відмовилась. Складено акт про відмову від підпису у направленні на перевірку від 01.04.2021 р. № 219/05/99/07/04/ НОМЕР_1 . В акті про відмову від підпису у направленні на перевірку від 01.04.2021 р. № 219/05/99/07/04/ НОМЕР_1 , зазначено, що ФОП ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) каса в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 відмовився від підпису у направленні та отримані наказу на перевірку № 531-п від 31.03.2021 р. (а.с. 56, 61,62)

Представник позивача у судовому засіданні в суді першої інстанції повідомила, що ОСОБА_1 наказ та направлення не вручались та вона була відсутня під час даної фактичної перевірки. Крім того представник позивача зазначила, що позивач у спірний період не мала найманих працівників та з 01.04.2021 р. не здійснювала свою діяльність за адресою АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Вказане не спростовано представником відповідача в суді апеляційної інстанції.

Крім того, в матеріалах справи маються примірники направлень на перевірку від 31.03.2021 р. № 696 та 697, які надані позивачем разом з позовною заявою, дані направлення були отримані на адвокатський запит від 27.05.2021 р. б/н., на даних примірниках відсутні які не будь відмітки про вручення (не вручення) даних направлень, або складання акту про відмову від підпису. (а.с. 15, 16)

Відповідачем з цього приводу надані пояснення в яких зазначено, що надаючи копії вищезазначених документів відповідальною особою головним державним ревізором - інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Донецькій області Гнилицькою Іриною Олександрівною було роздруковані копії направлень на перевірку зі сканованих до початку перевірки копій, а відмітка на оригіналах направлень на перевірку було зроблено під час проведення фактичної перевірки, у зв`язку із цим і виникли розбіжності між документами які надав позивач та документами від ГУ ДПС у Донецькій області, оскільки дані пояснення не підтверджуються жодним доказом. Суд не приймає дані пояснення, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Відтак, відповідачем не доведено, що наказ № 531-п від 31.03.2021 р. «Про проведення фактичної перевірки» та направлення на перевірку від 31.03.2021 р. № 696 та 697 були вручені ОСОБА_1 або її уповноваженій особі, чим порушено порядок проведення фактичної перевірки передбачений нормами ст.ст. 80, 81 Податкового Кодексу України.

Відповідно до підпункту до підпункту 75.1.3. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме витягу з єдиного державного реєстру та акту перевірки адреса місцезнаходження фізичної особи підприємця ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Відповідно до наказу № 531-п від 31.03.2021 р. «Про проведення фактичної перевірки», направлення на перевірку від 31.03.2021 р. № 696 та 697, акту фактичної перевірки №3692/05-99-07-04/ НОМЕР_1 від 09.04.2021 р., фактична перевірка проводилась за адресою АДРЕСА_1 , в акті мається відмітка про проведення перевірки господарської одиниці « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

З мережі «Інтернет» було встановлено, що супермаркет «Щирий Кум» знаходиться (на час проведення перевірки) за адресою: АДРЕСА_3 .

На виконання вимог ухвали суду першої інстанції про витребування доказів від 28.12.2021 р. ТОВ «ЕКА ФУД» повідомило, що є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . ТОВ «ЕКА ФУД» укладено договір оренди нежитлової будівлі за вищезазначеною адресою з орендарем. В свою чергу орендар може передати орендоване ним приміщення в суборенду іншим суб`єктам господарювання. Крім того зазначено, що ТОВ «ЕКА ФУД» відомо про те, що громадянка ОСОБА_1 з 01.03.2021 р. по 31.03.2021 р. користувалась частиною нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачем надано копію договору суборенди нежитлового приміщення № 12-БК/03-21 від 01.03.2021 р., відповідно до якого ОСОБА_2 отримала в суборенду у строкове платне користування частину нежитлового приміщення площею 96,66 кв.м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 169-171)

Крім того, згідно копії акта від 31.03.2021 р. прийому передачі (повернення) нежитлового приміщення згідно договору суборенди нежитлового приміщення № 12-БК/03-21 від 01.03.2021 р., нежитлове приміщення площею 96,66 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , було повернено орендарю. (а.с. 172)

Свідок - ОСОБА_3 , не зміг пояснити за якою точно адресою було проведено фактичну перевірку, АДРЕСА_1 або АДРЕСА_1 .

Відповідачем надані наступні пояснення з приводу адреси проведення фактичної перевірки. Фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 проведена відповідно до Наказу Головного управління ДПС у Донецькій області від 31.03.2021 №531-п на підставі п.п. 80.2.2, 80.2.3. п. 80.2 ст. 80 ПК України. Щодо договору оренди за адресою АДРЕСА_1 . ГУ ДПС у Донецькій області вважає, що це не свідчить що перевірка проведена з порушення норм ПК України та не спростовує тих порушень виявлених під час фактичної перевірки та які відображені в акті від 12.04.2021 № 3692/05/99/07/04/ НОМЕР_1 .

З урахуванням наведеного не можливо встановити за якою адресою відповідачем було здійснено вихід та проведено фактичну перевірку, та з урахуванням того, що не було встановлено особу яка була присутня та якій повідомлено про проведення фактичної перевірки. В зв`язку з чим суд вважає, що відповідачем не дотримано порядок проведення перевірки.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року № 826/17123/18 у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформульований такий правий висновок: «оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

Отже, установивши таке порушення процедури проведення перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, суд не може переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевкиладене, порушення процедцури проведення фактичної перевірки, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області (відокремлений підрозділ ДПС: 44070187) про визнання протиправними та скасування податкові повідомлення рішення № 5364/05-99-0704 від 12.05.2021 року, № 5365/05-99-0704 від 12.05.2021 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у справі № 200/12406/21 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 13 листопада 2023 року

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г.Казначеєв

І.В.Сіваченко