Справа № 200/4841/23
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року Справа№200/4841/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно відмови у нарахуванні позивачу з 01.02.2022 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713, до призначеної пенсії, одночасного незаконного зменшення основного розміру пенсії до 70%, а також незаконного обмеження максимального розміру пенсії - протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати і виплатити позивачу з 01.02.2022 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року № 713, у розмірі 2000,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при проведенні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року у справі № 200/8138/21 застосувати основний розмір пенсії 90%, встановлений позивачу пожиттєво при виході на пенсію;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу нарахування та виплату пенсії за вислугу років, згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року у справі № 200/8138/21, з 01.12.2019 року без обмеження максимального розміру пенсії.

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року у справі № 200/8138/21 відповідачем був здійснений перерахунок пенсії позивачу на підставі нової довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області" (далі - ДУ "ТМО МВС України по Донецькій області") від 17.05.2021 року № 33/25-834, після якого доплата у розмірі 2000,00 грн. до сплати відповідачем не нарахована.

Також позивач вказує, що за наслідками проведеного відповідачем перерахунку розмір його пенсії був зменшений із 90% до 70% від розміру грошового забезпечення позивача, а максимальний розмір пенсії позивача був обмежений.

07.07.2023 року позивач, через уповноваженого представника, звернувся до відповідача з вимогою щодо поновлення виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. та щодо відновлення виплати пенсії у розмірі, який розрахований із 90% від розміру грошового забезпечення позивача, що був установлений при призначенні пенсії.

У відповідь на вказане звернення відповідач листом від 12.07.2023 року № 0500-0204-8/60232 повідомив про відсутність підстав для нарахування та виплати вказаної доплати до пенсії та про законність обмеження пенсії 70% сум грошового забезпечення.

Із зазначеною відповіддю відповідача позивач не погоджується і вважає дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", а також дії відповідача стосовно зменшення при перерахунку основного розміру пенсії з 90% до 70% від розміру грошового забезпечення та стосовно обмеження максимального розміру пенсії - протиправними.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на позов відповідач вказує, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року у справі № 200/8138/21 відповідачем здійснено у січні 2022 року перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2019 року згідно з оновленою довідкою про розмір грошового забезпечення позивача від 17.05.2021 року № 33/25-834, після якого розмір пенсійної виплати позивачу збільшився на більше ніж на 2000,00 грн.

Таким чином, як зазначає відповідач, оскільки розмір пенсії позивача був переглянутий після 01.03.2018 року і після перерахунку різниця між розмірами пенсії становила більше ніж 2000,00 грн., то право на встановлення доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 відсутнє.

Крім того, відповідач у відзиві на позов вказує на те, що абзацом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" не передбачено будь-яких обмежень щодо підстав перегляду пенсії після 01.03.2018 року, отже, такий перегляд може відбуватися як на підставі заяви особи, так і на виконання рішення суду, але у будь-якому разі розмір пенсійних виплат є переглянутим, що унеможливлює встановлення доплати згідно з абзацом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713.

Щодо зменшення відсоткового розміру пенсії відповідач у відзиві на позов зазначає про те, що Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року № 1166-VII внесено зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії за вислугу років, не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав, зазначених у статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідач звертає увагу суду на те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/8138/21 позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 року, при цьому резолютивна частина даного рішення не містила зобов`язання відповідача щодо встановлення під час розрахунку пенсійних виплат певного відсоткового розміру пенсії від грошового забезпечення.

З приводу обмеження максимального розміру пенсії відповідач у відзиві зазначає, що відповідно до вимог статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII) максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, на переконання відповідача, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений законами про Державний бюджет України, на даний час розмір пенсії, з урахуванням надбавок, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Серед іншого, відповідач у відзиві на позов вказує, що позивачем пропущений строк звернення до суду з цим позовом, який встановлений статтею 122 КАС України.

Позивачем було надано до суду відповідь на відзив на позов, у якій він заперечує проти викладених у відзиві доводів відповідача та просить суд повністю задовольнити позов.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/4841/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач у справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З 24.06.2008 року позивач отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення від 11.06.2021 року № 20, а також про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії згідно з оновленою довідкою ДУ "ТМО МВС України по Донецькій області" від 17.05.2021 року № 33/25-834.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року у справі № 200/8138/21 вказаний позов було задоволено: визнано протиправним і скасовано рішення відповідача від 11.06.2021 року № 20 та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу згідно з оновленою довідкою ДУ "ТМО МВС України по Донецькій області" від 17.05.2021 року № 33/25-834 про розмір грошового забезпечення.

У січні 2022 року, що не заперечується сторонами, на виконання даного рішення суду відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2019 року згідно з новою довідкою про розмір грошового забезпечення позивача від 17.05.2021 року № 33/25-834.

Як видно з наданих відповідачем матеріалів з електронної пенсійної справи позивача (МВС), починаючи з 01.02.2022 року розмір пенсії позивача за наслідками цього перерахунку склав 19034,74 грн., але щомісячна доплата до пенсії за вислугу років у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі - Постанова КМУ № 713) за результатами перерахунку до сплати не нарахована, розмір пенсії позивача розраховано виходячи з 70% від розміру його грошового забезпечення.

У лютому 2022 року відповідачем здійснено масовий перерахунок щодо індексації суми пенсії та з 01.03.2022 року розмір нарахованої позивачу пенсії склав 21699,60 грн.

Разом із цим, загальний розмір пенсії, яка призначена позивачу відповідно до положень Закону № 2262-ХІІ, з 01.03.2022 року склав 19340,00 грн.

Згідно із Законом України від 15.12.2020 року № 1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.12.2021 року був установлений на рівні 1934,00 грн.

Відтак, після масового перерахунку пенсії, починаючи з 01.03.2022 року, розмір пенсії позивача, яка призначена за Законом № 2262-XII, був обмежений десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, виходячи з розміру такого прожиткового мінімуму станом на момент проведення цього перерахунку.

У подальшому розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, неодноразово змінювався законами про Державний бюджет України на 2022 та 2023 роки, проте максимальний розмір пенсії позивача залишився обмеженим.

07.07.2023 року позивач, через уповноваженого представника, звернувся до відповідача з вимогою щодо поновлення виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. та щодо відновлення виплати пенсії у розмірі, який розрахований із 90% від розміру грошового забезпечення позивача, що був установлений при призначенні пенсії.

У відповідь на вказане звернення відповідач листом від 12.07.2023 року № 0500-0204-8/60232 повідомив про відсутність підстав для нарахування та виплати вказаної доплати до пенсії та про законність обмеження пенсії 70% сум грошового забезпечення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб, визначаються Законом № 2262-ХІІ.

Положеннями частини 3 статті 43 вказаного Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, а також особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в установлених законодавством розмірах, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо перерахунку пенсій, які були призначені раніше, визначаються статтею 63 Закону № 2262-ХІІ.

29.12.2015 року набрав чинності Закон України від 23.12.2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", яким доповнено статтю 63 Закону № 2262-ХІІ частиною третьою.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у встановлених законодавством для поліцейських розмірах.

11.11.2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова КМУ № 988).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 988 визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання вимог статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 року і Постанови КМУ № 988 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року було затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Порядком № 260 встановлені такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4);

- надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5);

- надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7);

- надбавка за почесне звання "заслужений" (пункт 8);

- доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9);

- доплата за вчене звання (пункт 10);

- доплата за службу в нічний час (пункт 11).

На підставі частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова КМУ № 103).

Відповідно до пункту 3 Постанови КМУ № 103 встановлено:

"Перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року".

Одночасно, пунктом 5 Постанови КМУ № 103 визначено:

"Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводити на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку № 45 "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45" (далі - Порядок № 45).

Пунктом 6 Постанови КМУ № 103 були внесені зміни до Порядку № 45.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсій з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року згідно з Постановою КМУ № 988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

Постановою КМУ № 103 доповнено Порядок № 45 додатком 3, який визначає форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).

За змістом вищевказаної довідки грошове забезпечення передбачає: посадовий оклад, підвищення посадового окладу, надбавка за стаж служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за почесне звання заслужений чи народний, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук чи вчене звання, інші надбавки, які мають постійний характер та визначені Постановою КМУ № 988, премія.

Відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року в адміністративній справі № 826/3858/18, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, та постанови Верховного Суду від 12.11.2019 року у цій справі визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 Постанови КМУ № 103 (що стосуються пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року, крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), а також зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Порядок № 45 (додаток 2) містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою КМУ № 103 було викладено в новій редакції. Вказаною довідкою не передбачено такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Водночас, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18, діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених вище змін.

Після скасування 05.03.2019 року змін до пункту 5 Порядку № 45 і додатку 2 Порядку № 45 залишався чинним пункт 3 Постанови КМУ № 103, який безпосередньо стосувався перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та містив вказівку здійснити перерахунок пенсій з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії в розмірах, установлених законодавством, премії за січень 2016 року відповідно до Постанови КМУ № 988, а також пункт 6 Постанови КМУ № 103, яким внесені зміни до Порядку № 45, зокрема, доповнено цей Порядок додатком 3, який встановлював форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).

Згідно з рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 року у адміністративній справі № 826/12704/18, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року, визнано протиправним і скасовано пункт 3 Постанови КМУ № 103, який стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).

Отже, з 19.11.2019 року, тобто з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/12704/18, пункт 3 Постанови КМУ № 103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б далі обмежували склад і розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення і перерахунку пенсії, відсутні.

Саме такий перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року (з огляду на вимоги частин 2 та 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ) мав бути здійснений відповідачем.

Разом із цим, зазначений перерахунок відповідачем своєчасно проведено не було, що мало наслідком звернення позивача до суду з позовом (справа № 200/8138/21).

Фактично даний перерахунок пенсії проведено відповідачем лише на підставі рішення суду від 18.08.2021 року у справі № 200/8138/21 (набрало законної сили 11.11.2021 року).

Одним зі спірних питань даної справи є право позивача на щомісячну доплату до пенсії за вислугу років у розмірі 2000,00 грн. на підставі Постанови КМУ № 713.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Постанови КМУ № 713 установлено з 01.07.2021 року особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 року згідно із Законом № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ станом на 01.03.2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ.

Як видно з матеріалів електронної пенсійної справи і протоколів за пенсійною справою (МВС), пенсія за вислугу років була призначена позивачу з 24.06.2008 року, тож на позивача розповсюджується дія абзацу 1 пункту 1 Постанови КМУ № 713.

Абзацом 3 пункту 1 Постанови КМУ № 713 визначено, що у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 Постанови КМУ № 713 щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом № 2262-ХІІ, починаючи з 01.07.2021 року.

Отже, внаслідок прийняття Постанови КМУ № 713 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 року, було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн., виплата якої не здійснюється у тому разі, коли пенсія особам, вказаним, зокрема, в абзаці 1 пункту 1 Постанови КМУ № 713, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 року.

Водночас, аналіз наведених вище норм права, а також мети прийняття Постанови КМУ № 713 свідчить, що перерахунок пенсії, проведення якого за абзацом 3 пункту 1 Постанови КМУ № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 та 36 Закону № 2262-ХІІ, повинен бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону№ 2262-ХІІ, на підставі нормативно-правового акта компетентного органу, оскільки у такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови КМУ № 713 (зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, визначених на законних підставах).

Натомість перерахунок пенсії, який проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018 року, не є перерахунком пенсії внаслідок зміни певних складових грошового забезпечення або інших показників основного розміру пенсії.

Судом установлено, що позивачу здійснений перерахунок пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року у справі № 200/8138/21 згідно з новою довідкою ДУ "ТМО МВС України по Донецькій області" від 17.05.2021 року № 33/25-834 про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року.

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, який проведений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення порушення його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн. відповідно до приписів Постанови КМУ № 713.

Правова позиція аналогічного змісту була висловлена Верховним Судом у постановах від 08.11.2022 року у справі № 420/2473/22, від 02.03.2023 року у справі № 600/870/22-а, від 26.04.2023 року у справі № 140/10795/21, від 26.04.2023 року у справі № 380/4510/22, від 26.04.2023 року у справі № 380/14122/22, від 26.04.2023 року у справі № 160/14146/22.

Як вже було вказано, перерахунок пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року у справі № 200/8138/21, яке набрало законної сили 11.11.2021 року, було проведено відповідачем у січні 2022 року і з лютого 2022 року розмір пенсії позивача склав 19034,74 грн. (без нарахування щомісячної доплати до пенсії за вислугу років у розмірі 2000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ № 713).

Отже, саме з 01.02.2022 року позивачу було припинено виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно з Постановою КМУ № 713.

Наведені обставини не заперечуються відповідачем та підтверджуються змістом листа від 12.07.2023 року № 0500-0204-8/60232, який був складений відповідачем.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що під час перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 200/8138/21 відповідач протиправно не здійснив нарахування (та виплату) щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., яка передбачена Постановою КМУ № 713, а дії відповідача стосовно відмови у нарахуванні (та виплаті) позивачу з 01.02.2022 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до вимог Постанови КМУ № 713 є протиправними.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача з безпідставного зменшення позивачу при перерахунку пенсії за вислугу років з 01.02.2022 року основного розміру пенсії з 90% до 70% від розміру грошового забезпечення суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом установлено, що пенсія за вислугу років була призначена позивачу з 24.06.2008 року в розмірі 90% від грошового забезпечення (34 роки вислуги).

На час призначення позивачу пенсії редакція статті 13 Закону № 2262-ХІІ передбачала, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Вказаний відсоток у подальшому неодноразово змінювався у зв`язку з внесенням змін до положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ.

Так, після внесення змін Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII) до статті 13 Закону № 2262-ХІІ було визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

У зв`язку з цим після проведення відповідачем перерахунку пенсії позивача її розмір був розрахований вже виходячи з 70% від його грошового забезпечення (34 роки вислуги).

Суд зазначає, що право на пенсійне забезпечення особи є однією із складових права на соціальний захист, передбаченого Конституцією України. Механізм реалізації цього права для військовослужбовців та деяких інших категорій осіб установлений Законом № 2262-ХІІ, який, власне, визначає умови, норми і порядок такого пенсійного забезпечення.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частиною 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ установлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Пунктом 4 Порядку № 45 установлено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, які передбачені частинами 2 та 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Суд наголошує на тому, що процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення (його складових), тому повинен застосовуватися розмір грошового забезпечення у відсотках, визначений на момент призначення пенсії, чи той, який набув пенсіонер у зв`язку зі змінами у законодавстві, згідно з якими сам законодавець визначив здійснити перерахунок основного відсоткового розміру раніше призначених пенсій у бік збільшення.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які були викладені у постанові від 16.10.2019 року у справі № 240/5401/18.

Внесені Законом № 1166-VII до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ зміни стосовно встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку пенсії, яка вже була призначена особі.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії та щомісячного довічного грошового утримання), зокрема, зауважив, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру, кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Відтак, оскільки перерахунок пенсії позивача був пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому раніше пенсії, під час визначення відсоткового розміру цієї пенсії не може застосовуватись законодавство, яке було прийняте після призначення зазначеної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Як вже було зазначено судом, під час призначення позивачу пенсії за вислугу років її відсотковий розмір був розрахований виходячи з 90% від його грошового забезпечення.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем при перерахунку пенсії позивача за вислугу років було протиправно зменшено її розмір з 90% до 70% від розміру грошового забезпечення позивача.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача з безпідставного обмеження максимального розміру пенсії суд зазначає про таке.

01.01.2008 року набрав чинності Закон України від 28.12.2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким статтю 43 Закону № 2262-XII було доповнено новою частиною, відповідно до якої максимальний розмір пенсій, призначених за даним Законом (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, що встановлена абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зазначені зміни і доповнення до статті 43 Закону № 2262-XII були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України установлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

01.10.2011 року набрав чинності Закон України від 08.07.2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яким фактично було введено в дію обмеження граничного розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, шляхом викладення частини 5 статті 43 Закону № 2262-XII у новій редакції, за якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

01.01.2016 року набрав чинності Закон України від 24.12.2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким доповнено частину 5 статті 43 Закону № 2262-XII і визначено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

У подальшому до Закону № 2262-XII були внесені додаткові зміни та доповнення, у зв`язку з чим частина 5 статті 43 Закону № 2262-XII, яка була викладена в редакції Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-VI) та доповнена Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 911-VIII), стала частиною 7 статті 43 Закону № 2262-XII.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII (в редакції Законів № 3668-VI та № 911-VIII) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 зазначені вище положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Пунктом 2 резолютивної частини зазначеного рішення Конституційного Суду України визначено, що частина 7 статті 43 Закону № 2262-XII є такою, що втратила чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

01.01.2017 року набрав чинності Закон України від 06.12.2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 1774-VIII), яким до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII були внесені зміни - слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

З огляду на рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, зміни, що полягають у зміні слів та цифр, які були внесені Законом № 1774-VIII до визнаної неконституційною (фактично відсутньої на час внесення цих змін) норми Закону № 2262-XII (частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII), є нереалізованими.

Наведене дозволяє зробити висновок про те, що протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-XII не передбачала положень про обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Отже, внесені Законом № 1774-VIII зміни та доповнення до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною та втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для вказаного вище обмеження пенсії.

Аналогічна за змістом правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 522/22798/17, від 08.08.2019 року у справі № 522/3271/17, від 17.05.2021 року у справі № 343/870/17, від 21.12.2021 року у справі № 120/3552/21-а, від 26.01.2022 року у справі № 569/2950/17, від 27.01.2022 року у справі № 240/7087/20, тощо.

Таким чином, з 20.12.2016 року (дня ухвалення рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016) частина 7 статті 43 Закону № 2262-XII втратила чинність.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI, які фактично дублюють частину 7 статті 43 Закону № 2262-XII, змін не зазнали.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне чи множинне тлумачення, мають завжди трактуватися на користь особи.

У постанові від 13.02.2019 року у зразковій справі № 822/524/18 Великою Палатою Верховного Суду, із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" стосовно захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтями 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 року у справі "Щокін проти України" вказав, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, у справі, що розглядається, застосуванню підлягають саме норми Закону № 2262-XII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Правова позиція аналогічного змісту була викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 року у справі № 400/2085/19.

Водночас, як вже неодноразово зазначалося у цьому рішенні, частина 7 статті 43 Закону № 2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій, втратила чинність з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 року у справі № 7-рп/2016, а зміни, що були внесені Законом № 1774-VIII до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, самі по собі не створюють підстав для вказаного вище обмеження пенсії.

Щодо обмеження пенсії максимальним розміром при перерахунку згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16.02.2022 року № 118 (далі - Постанова КМУ № 118) суд вважає за необхідне окремо зазначити про таке.

Постановою КМУ № 118 визначено, що з 01.03.2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом (абзац 1 пункту 2).

Пунктом 1 Постановою КМУ № 118 установлено, що з 01.03.2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14; у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Отже, за змістом пунктів 1, 2 Постанови КМУ № 118, підвищення розмірів пенсій, які призначені відповідно до Закону № 2262-XII, на коефіцієнт збільшення має здійснюватися у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Проте, як вже було вказано, норми Закону № 3668-VI не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а норми Закону № 2262-XII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, не містять обмежень розміру пенсії.

Відтак, положення щодо обмеження пенсії максимальним розміром при її перерахунку, які містяться у Постанові КМУ № 118, у даному разі також не можуть бути застосовані.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене нормами Закону № 2262-ХІІ, є протиправним.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо обраного позивачем способу захисту суд вважає за необхідне зазначити таке.

У позовній заяві позивач просить суд, зокрема, зобов`язати відповідача при проведенні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 200/8138/21 застосувати основний розмір пенсії 90%, який установлений позивачу пожиттєво при виході на пенсію, а також зобов`язати відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату пенсії за вислугу років, згідно з вищевказаним рішенням суду у справі № 200/8138/21, з 01.12.2019 року без обмеження максимального розміру пенсії.

Суд зазначає, що в даному разі позивачем подано до суду окремий позов, із позовними вимогами, які відрізняються від позовних вимог у справі № 200/8138/21.

Питання, які стосуються виконання рішення суду у справі № 200/8138/21, можуть бути вирішені судом лише у межах справи № 200/8138/21 (у тому числі за наслідками розгляду заяв, які подані до суду в порядку статей 382 або 383 КАС України, тощо).

За наслідками розгляду даної справи відповідні дії можуть бути вчинені відповідачем лише на виконання саме цього рішення суду, а не рішення суду у справі № 200/8138/21.

Крім того, суд зауважує на тому, що обмеження максимального розміру пенсії позивача здійснено з 01.03.2022 року (а не з 01.02.2022 року, після перерахунку пенсії позивача у січні 2022 року на виконання рішення суду у справі № 200/8138/21).

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 10 частини 2 та абзацом 2 частини 4 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладені у цьому рішенні висновки суду та встановлені судом обставини, з метою забезпечення повного, належного і ефективного захисту прав позивача та реального їх поновлення, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 2 статті 9 та статті 245 КАС України і задовольнити позовні вимоги шляхом:

- визнання дій відповідача стосовно відмови у нарахуванні позивачу з 01.02.2022 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., яка була визначена Постановою КМУ № 713, до призначеної пенсії, одночасного незаконного зменшення основного розміру пенсії до 70%, а також щодо незаконного обмеження максимального розміру пенсії - протиправними;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою КМУ № 713, у розмірі 2000,00 грн. - з 01.02.2022 року;

- зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.02.2022 року, застосувавши основний розмір пенсії 90% від розміру грошового забезпечення, який був установлений позивачу пожиттєво при виході на пенсію;

- зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.03.2022 року без обмеження максимального розміру пенсії.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо строків звернення до суду з цим позовом суд зазначає про таке.

Разом із позовною заявою позивачем до суду було подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

На пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом вказує і відповідач.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що позивачем у даній справі оскаржуються дії відповідача, які полягають у відмові у нарахуванні та виплаті з 01.02.2022 року позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до вимог Постанови КМУ № 713 (одночасно з діями щодо зменшення та обмеження розміру пенсії), а не бездіяльність відповідача у цій частині.

Як було встановлено судом, листом від 12.07.2023 року № 0500-0204-8/60232, наданим відповідачем у відповідь на звернення представника позивача (адвокатський запит б/н від 07.07.2023 року), відповідач відмовив у задоволенні викладених у цьому зверненні вимог про нарахування та виплату позивачу з 01.02.2022 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., яка передбачена Постановою КМУ № 713, та про відновлення розміру пенсії.

Суд зауважує, що дія - це активна поведінка, під час якої приймаються певні рішення, вчиняються певні активні дії, які змінюють існуюче (статичне) положення, а бездіяльність - це пасивна поведінка, тобто невиконання будь-яких активних дій в конкретних умовах.

Отже, відповідачем у справі, що розглядається, були вчинені певні активні дії (шляхом відмови у задоволенні вимог позивача, викладеної у згаданому вище листі).

Саме ці дії відповідача, вчинені 12.07.2023 року (тобто письмова відмова відповідача у нарахуванні та виплаті з 01.02.2022 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбаченої Постановою КМУ № 713, та у відновленні розміру пенсії, яка викладена у листі відповідача від 12.07.2023 року № 0500-0204-8/60232), є предметом оскарження у справі.

Крім того, суд виходить із того, що правовідносини між сторонами у даній справі є триваючими. Зокрема, у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких триваючих правовідносин є, зокрема, правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати, тощо).

Триваюче безперервне невиконання суб`єктом владних повноважень передбачених законом обов`язків є триваючим порушенням. Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії або допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності) та, відповідно, порушення закону.

Водночас, триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом; припиненням дії відповідної норми закону.

Отже, відповідачем у даному разі було допущено триваюче порушення, яке фактично позбавляє позивача права на вільне володіння майном (доплата до пенсії у конкретній сумі 2000,00 грн. на місяць та виплата пенсії у належному розмірі) протягом значного часу.

Триваюче право повинно бути захищено, а триваюче порушення - припинено, тобто протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути оскаржена до суду в будь-який час за весь період, протягом якого вона триває. У протилежному випадку, з огляду на відсутність дієвого механізму спонукання до виконання свого обов`язку, суб`єкт владних повноважень отримав би легітимацію з боку держави у формі забезпечення можливості зловживання правом та безкінечне продовження протиправної поведінки.

Аналогічна правова позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 24.11.2020 року у справі № 815/460/18 та інших.

З огляду на викладене та з урахуванням змісту заявлених вимог, строк для звернення до суду з цим позовом, встановлений статтею 122 КАС України, позивачем не пропущено.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858,88 грн. (квитанція від 21.07.2023 року).

Судовий збір сплачено позивачем із застосуванням коефіцієнта для пониження розміру ставки судового збору за подання цього позову згідно з частиною 3 статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Докази здійснення інших судових витрат позивачем не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою (постанова Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі № 826/11984/16).

Суд, застосувавши частину 2 статті 9 і статтю 245 КАС України, задовольнив пов`язані між собою немайнові позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними та про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, у зв`язку з чим за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають присудженню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 858,88 грн.

Керуючись Конституцією України та Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановами Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно відмови у нарахуванні ОСОБА_1 з 01.02.2022 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., визначеної постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року № 713, до призначеної пенсії, одночасного незаконного зменшення основного розміру пенсії до 70%, а також щодо незаконного обмеження максимального розміру пенсії - протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), з 01.02.2022 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року № 713, у розмірі 2000,00 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) здійснити з 01.02.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, застосувавши основний розмір пенсії 90% від розміру грошового забезпечення, який був установлений ОСОБА_1 пожиттєво при виході на пенсію.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) здійснити з 01.03.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження максимального розміру пенсії.

Повне судове рішення складене 10 листопада 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч