Справа № 214/5953/22
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 214/5953/22
(суддя Луніна О.С., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

за участю секретаря судового засідання Темченко Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі №214/5953/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 листопада 2022 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з яким, просить суд стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 67243,80 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що позивача було поновлено відповідачем на службі в поліції 24.11.2021 року, однак середній заробіток за час його вимушеного прогулу за період з 13.05.2021 року по 23.11.2021 року тобто за 195 днів в розмірі 67243,80 грн не було виплачено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року позов задоволено.

Суд, стягнув з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вул. Троїцька, 20-а, м. Дніпро, 49000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.05.2021 року по 23.11.2021 року у розмірі 67243 (шістдесят сім тисяч двісті сорок три) грн. 80 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідачем виконано рішення суду першої інстанції про поновлення на посаді ОСОБА_1 та про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з затримкою, це зумовлює породження у позивача права на отримання середнього заробітку за час затримки в силу приписів ст. 236 КЗпП України.

Відповідачем не доведено суду правомірність своїх дій щодо відмови у виплаті середнього заробітку за період затримки у виконанні судового рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач зазначаючи про «неправильне застосування норм матеріального права, не всебічне дослідження наявних в матеріалах справи доказів, ненадання належної оцінки обставинам справи» оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що оскільки розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу було визначено постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 р. у розмірі 104486,52 за період з 13.07.2020 року по 12.05.2021 року, що позивачем оскаржено не було, а отже він з цим рішенням суду погодився, тому підстави для задоволення цього позову відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги відповідача та зазначив, що позивач звернувся до суду з позовом за захистом його прав передбачених ст. 236 КЗпП України, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач ОСОБА_1 05.04.1996 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та 06.11.2015р. звільнений з органів внутрішніх справ, а 07.11.2015 року прийнятий в ГУ НП в Дніпропетровській області звідки був звільнений 13.07.2020 року наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №190о/с По особовому складу за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року по справі № 160/9423/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.07.2020 №190 о/с По особовому складу;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Інгулецького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2020 року по 12.05.2021 року.

Зазначеним судовим рішенням, зокрема, встановлено, що позивача було звільнено незаконно із займаної посади, тому поновлено його порушене право шляхом ухвалення рішення щодо зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Інгулецького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13.07.2020 року по 12.05.2021 року.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 р. по справі №160/9423/20 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року в адміністративній справі №160/9423/20 скасовано в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13.07.2020 року по 12.05.2021 року та прийнято в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог - стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2020 року по 12.05.2021 року у розмірі 104486,52 грн., у іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року в адміністративній справі №160/9423/20 залишено без змін.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ):

- наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 13.07.2020 року за №190о/с ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції (запис № 4);

- наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 24.11.2021 року за №722о/с ОСОБА_1 з 13.07.2020 року вважати поновлений на службі у поліції (запис № 8).

Таким чином, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року по справі № 160/9423/20 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 року по справі № 160/9423/20 ОСОБА_1 було поновлено на службі в органах поліції наказом від 24.11.2021 року з 13.07.2020 року (т.1 а.с.78).

Стягнення середнього заробітку за період з 13.05.2021 року по 23.11.2021 року в розмірі 67243,80 гривень є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що має місце затримка відповідачем виконання рішення органу який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого позивача.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що позивач звертаючись до суду з позовом просить суд стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 67243,80 гривень, передбачений ст. 235 КЗпП України при цьому стверджуючи про порушення його прав передбачених ст. 236 КЗпП України щодо виплати на його користь середнього заробітку за час затримки роботодавцем виконання рішення органу який розглядав трудовий спір.

З огляду на це колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року по справі № 160/9423/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу було задоволено наступним чином, так суд:

- визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.07.2020 №190 о/с По особовому складу;

- зобов`язав Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Інгулецького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

- стягнув з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2020 року по 12.05.2021 року.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 р. по справі №160/9423/20 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року в адміністративній справі №160/9423/20 скасовано в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2020 року по 12.05.2021 року та прийнято в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог - стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2020 року по 12.05.2021 року у розмірі 104 486,52 грн., у іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року в адміністративній справі №160/9423/20 залишено без змін.

Отже, резолютивна частина цих судових рішень не містить рішення щодо поновлення судом позивача на роботі, натомість рішенням суду першої інстанції зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснити таке поновлення.

При цьому, в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року по справі № 160/9423/20 та в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у цій справі, не визначено будь яких строків для відповідача щодо виконання рішення суду першої інстанції в частині виконання зобов`язань з поновлення позивача на роботі.

Крім того, зазначеними судовими інстанціями, при винесені рішень було одночасно прийнято рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.07.2020 року по 12.05.2021 року.

Отже вказаними рішеннями судів, як органами які розглянули трудовий спір про поновлення позивача на роботі, відповідно до ст. 235 КЗпП України, визначено розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.07.2020 року по 12.05.2021 року який повинен бути стягнутий на користь позивача.

Зазначені судові рішення позивачем не оскаржено.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 236 КЗпП України, у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Проте, вказаними судовими рішеннями позивача не було поновлено на роботі органом, який розглянув трудовий спір, як це передбачено ст.235 КЗпП України, а згідно з вимогами позову, покладено цей обов`язок на відповідача без визначення строку його виконання. З чим позивач погодився.

При цьому, в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року по справі № 160/9423/20 відсутнє зазначення про звернення його до негайного виконання.

Водночас постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі №160/9423/20 було виконано відповідачем 24.11.2021 року, шляхом прийняття наказу по особовому складу №722 о/с від 24.11.2021 р, згідно з яким відповідач вирішив скасувати наказ про звільнення позивача зі служби та «вважати його поновленим на службі в поліції на посаді старшего оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Інгулецкого відділення поліції Криворізького відділу поліції, з 13 липня 2020 року».

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що прийняття зазначеного наказу відповідачем відбулось добровільно у розумні строки, без надмірного зволікання та затримки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції враховуючи, прийняття зазначеного наказу без затримки та добровільно відповідачем, не має підстав розцінювати період з 13.05.2021 року по 23.11.2021 року як період затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого та виплаті йому середнього заробітку за час затримки, а тому підстав для задоволення позову та стягнення середнього заробітку на користь позивача на підставі положень ст.ст. 235, 236 КЗпП України на думку колегії суддів не має.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняття нової постанови, якою у задоволені позову слід відмовити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі №214/5953/22 скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволені позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 16 листопада 2023 року.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов