Справа № 520/2205/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 р. Справа № 520/2205/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., по справі № 520/2205/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії на підставі виданої Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідки про розмір грошового забезпечення на виконання судового рішення по справі № 520/24588/21 у десятиденний термін згідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та розпочати виплату перерахованої пенсії негайно.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2023, яке набрало законної сили, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 28.03.2023 № 184/4.1/12-23.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262- XII, статті 9 Закону 2011 -XII та з урахуванням положень Постанови №704, згідно оновленої довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 28.03.2023 №184/4.1/12-23, з врахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до із заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 по справі №520/2205/23.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 заяву повернуто без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, прийняти окрему ухвалу суду, якою визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 по справі №520/2205/23, яке набрало законної сили.

Направити окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області для вжиття заходів щодо усунення причин і умов, які сприяли неналежному виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 по справі №520/2205/23.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області строк для надання відповіді про вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 по справі №520/2205/23 - 30 днів з дня отримання окремої ухвали.

В обґрунтування заяви, із посиланням на практику ЄСПЛ зазначає, що до виконавчої служби він не звертався у зв`язку з тим, що судом першої інстанції, на підставі його заяви від 10.07.2023, виконавчий лист не виданий , тому виконавче провадження не відкрито.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі також - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області) не надало відзив на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 року зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Виконання судового рішення, як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільноправових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.

Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин 2, 4 вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частина 1 ст. 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналіз наведеного вище вказує, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.

Процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль, підстави та порядок здійснення якого визначені зокрема статтею 383 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 383 КАС України встановлено вимоги до поданої заяви. Зокрема, зазначено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Повертаючи заяву, подану в порядку статті 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що заява складена з порушенням вимог п. 7,8 ч. 2 ст. 383 КАС України, а саме не містить інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та про хід виконавчого провадження.

Проте такі висновки суду є помилковими, з огляду на наступне.

Дійсно, п.п.7,8 ч.2 ст. 383 КАС України встановлені вимоги до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, зокрема, щодо необхідності зазначення інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та про хід виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою, оскільки право на звернення до суду з заявою в порядку статті 383 КАС України виникає тільки після того, як виконавче провадження з примусового виконання рішення суду було відкрите і в ході примусового виконання вказаного рішення з`ясувалось, що воно не виконується відповідачем попри вчинення передбачених законодавством заходів, направлених на його примусове виконання.

Аналогічний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладено у постанові від 09.12.2021 в справі № 9901/235/20.

Так, у заяві від 22.08.2023, поданій в порядку ст. 383 КАС України, позивач зазначив, що до виконавчої служби він не звертався, виконавчий лист по справі судом не видавався, а тому виконавче провадження не відкрито і примусове виконання не здійснюється. З урахуванням наведеного, вважаючи, що відповідачем фактично не виконано судове рішення належним чином, ОСОБА_1 подав заяву без очікування виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що вказані заявником обставини і є інформацією щодо виконавчого листа та виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 відповідає вимогам пунктів 7,8 ч. 2 ст. 383 КАС України.

В свою чергу, суд першої інстанції, враховуючи вказані обставини, безпідставно дійшов висновків про невідповідність заяви пунктам 7, 8 ч. 2 ст. 383 КАС України, а отже передчасно застосував наслідки, передбачені ч. 5 ст. 383 КАС України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції положень ч. 2 ст. 383 КАС України знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 383 КАС України закріплено виключну підсудність питання про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Оскільки рішення по суті спору ухвалено Харківським окружним адміністративним судом, тому виключно до компетенції цього суду віднесено вирішення питання в порядку ст. 383 КАС України, у зв`язку з чим в частині прийняття окремої ухвали та установлення строку для надання відповіді про вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 по справі №520/2205/23 апеляційним судом апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є : неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про повернення заявнику заяви про визнання протиправними дій при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 у справі № 500/2205/23, а тому ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року підлягає скасуванню, а справа № 520/2205/23 направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 по справі № 520/2205/23 - скасувати.

Адміністративну справу № 520/2205/23 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.08.2023, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова