Справа № 120/12158/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 листопада 2023 р. Справа № 120/12158/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Коломієць М.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Чернілевської Р.В.,

представника відповідача: Саргсян К.Ц.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в режимі відеоконференції, адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу Голови Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №176-к від 03.05.2023 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Ухвалою суду від 14.08.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

28.08.2023 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 04.09.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також визнано поважними причини пропуску та поновлено строк звернення до суду.

Ухвалою від 13.09.2023 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

18.09.2023 року представником відповідача долучено матеріали дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 .

19.09.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки матеріали дисциплінарного провадження свідчать, що процедура здійснена у законний спосіб з дотриманням всіх вимог та у відповідності до Закону України "Про державну службу" і пункту 35 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1039.

10.10.2023 року представником відповідача подано додаткові пояснення щодо кількості робочих місць, фактичного їх розташування та кількості осіб, які перебували у кабінеті №9 Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, що знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме 16.03.2023 року.

Ухвалою суду від 10.10.2023 року заяву представника позивача про забезпечення доказів разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 10.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

17.10.2023 року представником позивача подано письмові пояснення у яких вказано, що не залежно від тієї обставини, що у кабінеті №9 знаходиться чотири робочих місця та робоче місце ОСОБА_2 , у жодного з трьох інших працівників, які мали бути очевидцями подій пояснення не відібрані. Представник позивача вважає, що це вагоме упущення з боку членів комісії, оскільки вони на засіданні були обмежені поясненнями лише двох осіб.

Крім того, дисциплінарна комісія при визначення виду стягнення визначила за доцільне застосувати найбільш суворий вид перед звільненням зі служби. Такий вид стягнення не відповідає особі службовця, враховуючи загальний стаж його роботи, стаж роботи на керівних посадах та наявність неодноразових заохочень.

07.11.2023 року представником відповідача подано письмову промову в судових дебатах у якій останній зазначив, що позивач не повідомляв членів дисциплінарної комісії, що в кабінеті №9 перебували інші особи, які були свідками його розмови з ОСОБА_3 та які могли б спростувати обставини події викладені у доповідній записці і поясненнях.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву, додаткових поясненнях та письмовій промові в судових дебатах.

Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

20.03.2023 року заступником начальника Управління - начальником відділу контролю за дотриманням ліцензійних умов з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами Управління оптової та роздрібної торгівлі лікарським засобами подано голові Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками доповідну записку №76-004.1.1/004 стосовно не етичної поведінки начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Вінницькій області ОСОБА_1 /а.с. 70/.

У даній доповідній записці вказано, що знаходячись в кабінеті №9 ОСОБА_1 , з метою з`ясувати відносини стосовно доповідної записки написаної ОСОБА_3 щодо неналежного виконання посадових обов`язків, дозволяв собі будучи державним службовцем розмовляти на підвищених інтонаціях, принижуючи ОСОБА_3 як фахівця та заступника начальника Управління в присутності інших співробітників управління.

У зв`язку із надходженням вищевказаної доповідної записки, наказом Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №139-к від 23.03.2023 року порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_4 , начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Вінницькій області і утворено дисциплінарну комісію /а.с. 71/.

Листами від 29.03.2023 року запропоновано ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в строк до 04 квітня 2023 року надати пояснення з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження /а.с. 78, 79, 81/.

04.04.2023 року ОСОБА_1 надав пояснення з приводу обставин, викладених у доповідній записці ОСОБА_3 /а.с. 94/.

У поданих поясненнях позивач зазначив, що заперечує слова ОСОБА_3 щодо його не етичної поведінки. Вважає, що його поведінка була належною, стриманою та такою, що відповідає етиці державного службовця.

ОСОБА_8 у своїх поясненнях вказала, що 16.03.2023 знаходилася на робочому місці в приміщенні Держлікслужби за адресою АДРЕСА_2 та випадково стала свідком діалогу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Позивач у розмові поводив себе емоційно, дозволяв собі використовувати нецензурну лексику та підвищував інтонацію, що на її думку є недопустимим для поведінки державного службовця /а.с. 95/.

Голова Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками ОСОБА_11 зазначив, що з метою встановлення фактів порушення правил етичної поведінки державних службовців, було прийнято рішення порушити дисциплінарне провадження стосовно начальника Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Вінницькій області ОСОБА_12 /а.с. 97/.

В свою чергу, ОСОБА_13 у поясненнях вказав, що ОСОБА_1 дозволяв собі, будучи державним службовцем, розмовляти на підвищених інтонаціях, використовуючи нецензурну лексику, принижуючи мене як фахівця та заступника начальника Управління в присутності інших співробітників управління /а.с. 96/.

Крім того, листом від 05.04.2023 року повідомлено ОСОБА_1 про призначення засідання дисциплінарної комісії на 12.04.2023 року.

За наслідками розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарної справи Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками дійшла висновку про наявність у діях ОСОБА_4 ознак дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу", а саме порушення правил етичної поведінки державних службовців.

Виходячи із вищевикладеного, Комісія рекомендувала застосувати дисциплінарне стягнення до начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Вінницькій області ОСОБА_1 у виді попередження про неповну службову відповідність.

20.04.2023 року Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарної справи Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками внесла голові Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками подання з рекомендацією застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність /а.с. 113-117/.

02.05.2023 року позивачем подано пояснення щодо обставин, з приводу яких порушено дисциплінарне провадження наказом Держлікслужби від 23.03.2023 року №139-к у яких звернуто увагу, що на засіданні комісії з приводу його не етичної поведінки, що відбулось 12 квітня 2023 року, позивач просив запросити на засідання свідка, який нібито підтвердив нецензурну лайку з його боку в бік ОСОБА_14 .

Однак, члени комісії свідка не запросили, але зауважили, що пояснення свідка не збігаються зі змістом доповідної ОСОБА_14 , оскільки останній вказував на розмову на підвищених інтонаціях, а свідок про нецензурні висловлювання.

03.05.2023 року наказом Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №176-к накладено на ОСОБА_1 , начальника Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Вінницькій області, дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність /а.с. 128/.

Вважаючи наказ Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №176-к від 03.05.2023 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі - Закон №889-VIII) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Статтею 5 Закону №889-VIII встановлено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Особливості правового регулювання державної служби в системі правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

На державних службовців поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Статтею 62 Закону №889-VIII передбачено, що державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів. Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Згідно з приписами статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Частиною 1 статті 65 Закону №889-VIII передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є порушення правил етичної поведінки державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року №1700-VII (далі - Закон №1700-VII) загальні вимоги до поведінки осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, якими вони зобов`язані керуватися під час виконання своїх службових чи представницьких повноважень, підстави та порядок притягнення до відповідальності за порушення цих вимог встановлюються цим Законом, який є правовою основою для кодексів чи стандартів професійної етики.

Згідно зі статтею 38 Закону №1700-VII особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування затверджені наказом Національного агентства України з питань державної служби №158 від 05 серпня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 серпня 2016 року за №1203/29333, розділом ІІ яких закріплені загальні обов`язки державного службовця та посадової особи місцевого самоврядування, зокрема: дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування, з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб; у своїй поведінці не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації; запобігати виникненню конфліктів з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими.

Відповідно до пункту 3 розділу І Загальних правил керівники державних органів, органів місцевого самоврядування чи їх структурних підрозділів у разі виявлення чи отримання повідомлення про порушення цих Загальних правил в межах своєї компетенції відповідно до законодавства зобов`язані вжити заходів щодо припинення виявленого порушення, усунення його наслідків та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності, а у випадках виявлення ознак кримінального або адміністративного правопорушення також поінформувати спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно з приписами частин 1, 2, 3, 4, 7 статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Отже, обрання того чи іншого виду стягнення передбаченого статтею 66 Закону України "Про державну службу" безпосередньо залежить від того, який саме дисциплінарний проступок вчинений державним службовцем.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Частиною 2 статті 67 Закону №889-VIII визначені обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Частиною 4 статті 67 Закону №889-VIII передбачено, що обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього; 4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп; 5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з приписами частин 1, 2, 3, 10, 11 статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення визначені статтею 74 Закону №889-VIII, відповідно до якої дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Частинами 1, 2 статті 77 Закону №889-VIII передбачено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №176-к від 03.05.2023 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_15 " зазначено, що дисциплінарне стягнення застосовується за порушення правил етичної поведінки державних службовців, зокрема, використання нецензурної лексики під час виконання своїх посадових обов`язків, підвищеної інтонації, недотримання норм ввічливого спілкування з колегами.

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу стало подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи щодо начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Вінницькій області І. Котлінського від 20.04.2023 року.

При цьому, приводом для висновків про діяння, що, за твердженням відповідача, виразились у порушенні правил етичної поведінки державних службовців, зокрема, використанні нецензурної лексики під час виконання своїх посадових обов`язків, підвищенні інтонації, недотриманні норм ввічливого спілкування з колегами, слугувала доповідна записка заступника начальника Управління - начальника відділу контролю за дотриманням ліцензійних умов з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами Управління оптової та роздрібної торгівлі лікарським засобами ОСОБА_14 , його ж письмові пояснення отримані під час розгляду дисциплінарної справи та письмові пояснення головного спеціаліста відділу сертифікації дистрибуції Управління оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами ОСОБА_16 .

Згідно з приписами частини 1 статті 71 Закону №889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до приписів пункту 33 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року № 1039, комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:

- чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;

- чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;

- чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;

- чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;

- який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Отже, під час розгляду належним чином сформованої дисциплінарної справи дисциплінарна комісія повинна встановити чи мали місце обставини, саме на підставі яких порушено дисциплінарне провадження.

У цьому дисциплінарному провадженні підлягали встановленню обставини щодо того, чи мала місце подія спілкування позивача з заступником начальника Управління - начальником відділу контролю за дотриманням ліцензійних умов з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами Управління оптової та роздрібної торгівлі лікарським засобами ОСОБА_9 в приміщенні Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками за адресою м. Київ, пр-т. Перемоги, 120-А в кабінеті №9 з використанням нецензурної лексики, підвищенням інтонації та недотриманням норм ввічливого спілкування, чи було допущено ОСОБА_10 при спілкуванні з ОСОБА_9 порушення правил етичної поведінки, чи містять такі дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку, чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби, чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності, який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Зі змісту доповідної записки вбачається, що знаходячись в кабінеті №9 приміщення Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками ОСОБА_1 , з метою з`ясувати відносини стосовно доповідної записки написаної ОСОБА_3 щодо неналежного виконання посадових обов`язків, дозволяв собі будучи державним службовцем розмовляти на підвищених інтонаціях, принижуючи ОСОБА_3 як фахівця та заступника начальника Управління в присутності інших співробітників управління.

У судовому засіданні судом оглянуто план за поверхами на приміщення Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками за адресою АДРЕСА_1 /а.с. 186/, отримано письмові і усні пояснення представника відповідача та встановлено, що у кабінеті №9 є чотири робочих місця, а також у відокремленій метало пластиковою конструкцією частині кабінету робоче місце начальника Управління оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами ОСОБА_2 .

Представник позивача звернув увагу, враховуючи, що подія відбулась у робочий час, то свідками обставин мали б бути, окрім ОСОБА_3 ще чотири особи разом із ОСОБА_2 .

Однак, дисциплінарною комісією під час розгляду справи не встановлено обставин щодо перебування під час події у кабінеті №9 інших працівників, робочі місця яких знаходяться у цьому кабінеті, не відібрано у них пояснення, а обмежились лише поясненнями ОСОБА_14 , який і є ініціатором дисциплінарного провадження та ОСОБА_16 .

Крім того, у доповідній записці від 20.03.2023 року ОСОБА_13 вказав, що позивач дозволяв собі розмовляти на підвищених інтонаціях, принижуючи його як фахівця та заступника начальника Управління.

Уже у наданих поясненнях під час дисциплінарного провадження ОСОБА_13 , окрім зазначеного у доповідній записці вказав, що позивач використовував нецензурну лексику.

ОСОБА_8 у своїх поясненнях звернула увагу, що ОСОБА_17 поводив себе емоційно, дозволяв собі використовувати нецензурну лексику та підвищувати інтонацію.

Дослідивши вказані пояснення та доповідну записку, суд зауважує, що у доповідній записці ОСОБА_14 від 20.03.2023 року інформації про використання у розмові ОСОБА_10 ненормативної лексики не було, однак така з`явилась уже під час проведення дисциплінарного провадження.

Член дисциплінарної комісії ОСОБА_18 під час дисциплінарного провадження зазначала, що пояснення ОСОБА_16 можуть бути не об`єктивними та упередженими, оскільки у доповідній записці від 20.03.2023 року інформації про використання у розмові ОСОБА_10 ненормативної лексики не було.

Втім, в супереч вимогам Порядку здійснення дисциплінарного провадження, комісією не було взято до уваги твердження ОСОБА_18 та не досліджено таких розбіжностей.

Також звертала увагу, що на підставі свідчень тільки одного свідка не може бути складена об`єктивна картина подій.

ОСОБА_1 перебуваючи на засіданні комісії, що відбулось 12 квітня 2023 року ініціював питання щодо запрошення на засідання в якості свідка ОСОБА_19 , яка вказувала у письмових поясненнях, що позивач поводив себе емоційно, дозволяв собі використовувати нецензурну лексику та підвищувати інтонацію в бік ОСОБА_14 , однак комісія на засідання її не запросила.

Не запрошено на засідання дисциплінарної комісії безпосередньо ОСОБА_20 , який подав голові Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками доповідну записку №76-004.1.1/004 стосовно не етичної поведінки начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Вінницькій області ОСОБА_1 .

В доповідній записці та поясненнях ОСОБА_13 , як ініціатор дисциплінарного провадження, вказував про його приниження в присутності інших співробітників управління, а не однієї ОСОБА_16 .

Відібранням пояснень у інших працівників, робочі місця яких знаходяться у кабінеті №9 Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, запрошенням на засідання комісії ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , дисциплінарна комісія вчинила б дії, які мали усунути розбіжності між доповідною запискою та письмовими поясненнями, а також забезпечили б можливість підтвердити чи спростувати наявність обставин щодо не етичної поведінки ОСОБА_1 , що відповідало б вимогам об`єктивності та обґрунтованості, однак цього зроблено не було.

Вказане свідчить про поверхневе проведення дисциплінарного провадження та незабезпечення ретельної перевірки усіх обставин, що мають значення при його проведенні.

У свою чергу, позивач під час дисциплінарного провадження надав дисциплінарній комісії письмові пояснення /а.с. 94/, у яких вказав, що його поведінка була належною, стриманою та такою, що відповідає етиці державного службовця.

Під час здійснення дисциплінарного провадження дисциплінарна комісія вибірково врахувала пояснення ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , не навела обставин та доказів на їх підтвердження, за яких дисциплінарна комісія відхилила пояснення позивача і твердження члена дисциплінарної комісії ОСОБА_18 , а у своєму поданні від 20.04.2023 року зробила висновок про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII виключно на підставі доповідної записки та пояснень ОСОБА_14 , ОСОБА_16 .

Зазначаючи про вчинення діяння, що виразились у використанні нецензурної лексики, підвищенні інтонації та недотриманні норм ввічливого спілкування з заступником начальника Управління - начальником відділу контролю за дотриманням ліцензійних умов з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами Управління оптової та роздрібної торгівлі лікарським засобами ОСОБА_9 , що свідчить про порушення правил етичної поведінки державних службовців, зокрема пункту 2 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII, відповідач об`єктивно не встановив факт та обставини події спілкування між ОСОБА_9 та позивачем в приміщенні Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками за адресою м. Київ, пр-т. Перемоги, 120-А в кабінеті №9, не встановив характеру цих дій, обставин, за яких вчинені такі дії, не усунув наявність розбіжностей між доповідною запискою і поясненнями.

Отже, дисциплінарне провадження проведено без повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, без належного встановлення обставин подій, характеру цих дій, обставин, за яких вчинені такі дії.

Крім того, суд зауважує, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця.

Оцінюючи, чи відповідало застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність критеріям обґрунтованості та пропорційності, суд вказує наступне.

В аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Так, національне законодавство не передбачає відповідної шкали стягнень за дисциплінарні порушення та не містить правил забезпечення їхнього застосування відповідно до принципу пропорційності.

У Рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Конституційний Суд України визначає принцип пропорційності, в першу чергу, як процесуальну справедливість: "Обмеження конституційних прав повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям".

Пропорційність - один із загальних принципів права Європейського співтовариства. Спочатку він був визнаний Судом ЄС, а згодом закріплений як загальний принцип в Угодах про утворення ЄС (зокрема, в ст. 5 Договору про заснування Європейського співтовариства). У розгорнутому формулюванні він звучить так: для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, що випливають з публічного інтересу.

Вимога знаходження справедливої рівноваги означає, що завжди має бути розумна пропорційність між використовуваними засобами і метою, яка ними достягається та дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.

Натомість, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено наявності підстав, які є достатніми для застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як попередження про неповну службову відповідність.

Суд звертає увагу на наявну в матеріалах справи службову характеристику позивача від 03.04.2023 року /а.с. 98/, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 в системі контролю якості лікарських засобів працює з 1998 року, з них на керівних посадах понад 13 років. Позивач є державним службовцем з 2009 року та має третій ранг державного службовця. Під судом і слідством не перебував та не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався. Неодноразово заохочувався відзнаками та нагородами, дисциплінарних стягнень немає.

Окрім того, за результатами оцінювання службової діяльності позивача на посаді начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Вінницькій області у 2022 року ОСОБА_1 отримав позитивну оцінку /а.с. 89-93/.

Разом з тим, дана характеристика та результати оцінювання службової діяльності не були враховані дисциплінарною комісією під час обрання позивачу дисциплінарного стягнення, відповідних мотивів не містять матеріали дисциплінарного провадження.

При цьому, жодних спростувань вказаної характеристики та результатів оцінювання службової діяльності відповідачем суду не надано.

Суд зауважує, що при оцінці співмірності обраного керівником виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання посадових обов`язків, рівень кваліфікації, наявність (відсутність) непогашених дисциплінарних стягнень на момент притягнення його до відповідальності за цим дисциплінарним проступком і, як підсумок, наявність (відсутність) причинного зв`язку із тим чи не сталася ця подія внаслідок особистої безвідповідальності, низьких ділових та моральних якостей позивача та його неналежного ставлення до посадових обов`язків.

Водночас, суд зазначає, що положення частини 4 статі 66 Закону № 889-VIII, не мають імперативного характеру щодо визначення лише такого виду дисциплінарного стягнення, як попередження про неповну службову відповідність, а вказують на можливість-право його застосування.

Отже, аналіз наведених положень Закону вказує на можливість свободи розсуду та обґрунтованої мотивації суб`єктом призначення чи керівником державної служби при застосуванні виду дисциплінарного стягнення, які передбачені частиною 1 статі 66 Закону № 889-VIII

Однак, відповідачем не обґрунтовано підстав застосування до позивача саме цього виду стягнення (попередження про неповну службову відповідність) до виявлених під час дисциплінарного провадження порушень та з яких підстав орган, що проводив дисциплінарне провадження, дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого виду стягнення, як і не обґрунтовано, що відповідачем враховувалась попередня поведінка позивача, його ставлення до виконання посадових обов`язків та до скоєного, відсутність діючих дисциплінарних стягнень, а також неодноразове заохочування відзнаками та нагородами.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, суд вважає, що наказ Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №176-к від 03.05.2023 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність прийнятий необґрунтовано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 1073,60 судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №176-к від 03.05.2023 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (пр-т. Берестейський, 120-А, м. Київ, 03115, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (пр-т. Берестейський, 120-А, м. Київ, 03115, ).

Рішення у повному обсязі складено 17.11.2023 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович