Справа № 400/3084/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/3084/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Турецької І.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року, прийняту у складі суду судді Мельника О.М. в місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській область у встановленні та виплаті, ОСОБА_2 , з 01.07.2021 щомісячної доплати до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.07.2021 нарахування та виплату щомісячної доплати ОСОБА_2 , в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року, яке набрало законної сили 30 травня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмові ОСОБА_1 у виплаті щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., відповідно до Постанови № 713. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити з 01.07.2021 року ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

30 травня 2023 року Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по даній справі про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити з 01.07.2021 року ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

11 вересня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся позивач із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року по справі №400/3084/23. В обґрунтування вказаної заяви було зазначено, що виплата пенсії після перерахунку проводиться в розмірі, який виплачувався до виконання рішення суду та становить 27866,39 грн., що свідчить про те, що щомісячна доплата у розмірі 2000 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.21 №713 не виплачується, що свідчить про невиконання рішення суду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року клопотання позивача задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 у справі № 400/3084/23 в місячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, тому просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у встановлені судового контролю за виконанням рішення суду.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що на виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії за вислугу років, водночас відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року. Апелянт зазначає, що зобов`язань щодо виплати пенсії в розмірі, що перевищує максимальний, рішенням суду на відповідача не покладено. Враховуючи викладене, апелянт вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року відповідачем виконане, а заявник не згодний із виконанням рішення суду відповідачем у певний спосіб та не надав доказів наміру на ухилення від виконання судового рішення, що не узгоджується із порядком встановлення строку подання звіту про виконання рішення суду, врегульованого ст. 382 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку відсутні підстави вважати, що рішення суду по справі № 400/3084/23 виконано в повному обсязі.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року по справі №400/3084/23 є обов`язковим до виконання на всій території України.

Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Статтею 382 КАС України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частини 1 вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Верховнии? Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звернув увагу на те, що застосування ст. 382 КАС Украі?ни має на меті забезпечення належного виконання судових рішень. Підставами для і?і? застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, діи? чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

З наведеного слідує, що встановлення судового контролю може мати місце на стадіі? виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якоі? таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі. Подібна позиція висловлена також у постанові Великоі? Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі №800/592/17.

Таким чином, з аналізу правових позиціи? Верховного Суду випливає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності тих чи інших об`єктивних обставин.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що відповідач не заперечує, що на виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії за вислугу років, однак не виплачено відповідні перераховані суми пенсії. Зазначені відомості також підтверджуються листом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 19.07.2023 №13962-13527/Ж-02/8-1400/23, копія якого була надана позивачем до суду разом із заявою про встановлення судового контролю.

З урахуванням доводів заяви про встановлення судового контролю, колегія суддів зазначає, що є обґрунтовані підстави вважати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року не виконаним в повному обсязі, проте доводи заявника підлягають судовій перевірці, яка може бути реалізована шляхом зобов`язання відповідача надати суду звіт про виконання судового рішення.

При цьому, вирішуючи питання про встановлення судового контролю, яке віднесене до дискреційних повноважень суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, суд не надає оцінку факту виконання/ невиконанння судового рішення, оскільки така оцінка надається під час розгляду звіту суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що встановленням судового контролю за виконанням рішення суду жодним чином не порушуються права відповідача, а право на надання обґрунтованих заперечень реалізується відповідачем шляхом надання звіту про виконання рішення. Саме під час розгляду звіту про виконання рішення суду, суд зобов`язаний надавати правову оцінку кожному доводу суб`єкта владних повноважень стосовно виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: І. О. Турецька

Суддя: Л.Є. Зуєва