Справа № 560/14356/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/14356/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

15 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови від 04.07.2023 ВП №68203001 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі №560/9793/21:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" №221 від 06.05.2021.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" №221 від 06.05.2021, з врахуванням виплачених сум.

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії з 82% до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розміру 82% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Зокрема, суд вказав, що пенсія позивачу була призначена у розмірі 82% грошового забезпечення, а з 01.01.2016 пенсія перерахована, виходячи із розміру 70% грошового забезпечення. При перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Встановлення в подальшому граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Постановою державного виконавця від 04.07.2023 у ВП №68203001 за невиконання рішення суду накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф в сумі 5100 грн.

У цій постанові вказано, що 17.01.2022 державним виконавцем відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника протягом десяти робочих днів виконати рішення суду у спосіб та порядок, встановлений виконавчим документом.

У встановлений державним виконавцем строк рішення суду не виконано. Будь-яких повідомлень про повне чи часткове виконання рішення суду від боржника не надходило.

Натомість, 08.06.2023 на адресу відділу надійшла заява стягувача, відповідно до якої встановлено, що рішення суду боржником не виконано, так як проводиться виплата пенсії з відсотковим обмеженням, а саме замість 82% виплачується 70% пенсії.

Також судом встановлено, що згідно перерахунків пенсії від 17.12.2021, основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 встановлено у розмірі 82% грошового забезпечення, а з 01.12.2019 - у розмірі 70% грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішення суду виконано відповідно до вимог чинного законодавства. Водночас, враховуючи норми статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та те, що рішенням суду не покладено зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії з 01.12.2019 в розмірі 82% грошового забезпечення, відповідно, на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії на підставі довідки №221 від 06.05.2021 у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.12.2019.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу діяв у відповідності до вимог Закону №1404, тому підстави для визнання протиправною та скасування такої постанови відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі - Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

Згідно з ч.1-2 ст.63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

На момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин.

Державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником. Водночас, боржник повинен доводити саме державному виконавцю про вжиті заходи, а останній, в свою чергу, повинен перевірити надані документи та вирішити питання про наявність чи відсутність поважних причин невиконання судового рішення.

Судовим розглядом встановлено, що боржник на виконання рішення суду зобов`язаний був здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 82% грошового забезпечення. Водночас, як вірно вказав суд першої інстанції, висновки суду у справі щодо перерахунку пенсії у розмірі 82% грошового забезпечення є обов`язковими для відповідача не лише з 01.01.2016, але і під час подальшого перерахунку пенсії з 01.12.2019 на підставі цього ж рішення суду. У рішенні суду не зазначена гранична дата, до якої повинен був здійснюватись цей перерахунок.

Зважаючи на це, посилання скаржника про виконання в повному обсязі рішення суду від 22.09.2021 у справі №560/9793/21 є безпідставним. Відповідач не мав законних підстав повторно зменшувати відсотковий розмір пенсії позивача, тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу діяв у відповідності до вимог Закону №1404, тому підстави для визнання протиправною та скасування такої постанови відсутні.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги в оскаржуваній відповідачем частині, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.