Справа № 200/3447/23
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

16 листопада 2023 року Справа №200/3447/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, м. Слов`янськ, площа Соборна буд. 3, ) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

12 липня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду поданий адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 11 липня 2023 року, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати пенсії позивачу за період з 14.07.2022 по 31.05.2023 в розмірі 218429,68 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сплатити пенсію позивачу за період з 14.07.2022 по 31.05.2023 в розмірі 218429,68 грн., негайно після набрання судовим рішенням законної сили.

Ухвалою суду від 14.07.2023 позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

31.07.2023 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представником позивача надіслано заяву на усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату суду від 08.11.2023 № 28 «Щодо повторного автоматичного розподілу справи» призначено повторний автоматичний розподіл справи № 200/3447/23.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Абдукадирової К.Е.

Ухвалою суду від 08.11.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрити провадження в адміністративній справі.

Дослідивши обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Предметом розгляду даної справи є оскарження бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу суми заборгованості по пенсії за період з 14.07.2022 по 31.05.2023 в розмірі 218429,68 грн.

В позовній заяві позивач зазначає, що він перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, з 14.07.2022 року, яка йому була призначена на виконання рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року по справі № 160/11583/22.

14.11.2023 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив, в якому він просить закрити провадження у справі № 200/3447/23, з огляду на наступне.

21.07.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 59, відповідно до якого відмовлено в призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 160/11583/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасовано рішення №59 від 21.07.2022 про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи ОСОБА_1 , згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 з 25.10.1996 по 11.04.1997, з 12.02.1998 по 29.05.1998, з 07.07.1998 по 16.10.2000, з 25.10.2000 по 15.01.2001, з 15.01.2001 по 06.06.2002, з 23.06.2003 по 09.08.2008, з 01.09.2008 по 30.11.2008, з 08.12.2008 по 23.03.2010, з 10.09.2012 по 14.07.2022, із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.07.2022 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 160/11583/22 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період проходження військової служби з 14 червня 1994 року по 31 травня 1996 року та прийняти нове рішення про задоволення цієї частини позовних вимог. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період проходження військової служби з 14 червня 1994 року по 31 травня 1996 року. В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 160/11583/22 залишено без змін.

Виплату поточної пенсії у сумі 20930,00 грн. розпочато в червні 2022 року.

За період з 14.07.2022 по 31.05.2023 позивачу нараховано пенсію у сумі 218 429, 68 грн.

Сторонами не заперечується, що з 14.07.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 160/11583/22.

Дослідивши предмет позову у справі, яка розглядається, суд дійшов висновку, що фактичною підставою для звернення до суду з цим позовом стала незгода позивача із діями та бездіяльністю відповідача під час виконання рішення суду по справі №160/11583/22.

Згідно із розрахунком суми боргу по пенсійній справі 59 ОСОБА_1 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 160/11583/22 від 07.10.2022 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.07.2022, зараховано до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період проходження військової служби з 14.06.1994 по 31.05.1996, періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 з 25.10.1996 по 11.04.1997, з 12.02.1998 по 29.05.1998, з 07.07.1998 по 16.10.2000, з 25.10.2000 по 15.01.2001, з 15.01.2001 по 06.06.2002, з 23.06.2003 по 09.08.2008, з 01.09.2008 по 30.11.2008, з 08.12.2008 по 23.03.2010, з 10.09.2012 по 14.07.2022, із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8, та нараховано борг за період з 14.07.2022 по 31.05.2023, що підлягає до виплати за рахунок коштів державного бюджету в сумі 218 429,68 грн.

Враховуючи вищезазначене, у даній справі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у справі №160/11583/22, оскільки кінцевою метою позивача у цих двох справах є призначення пенсії та отримання належних йому сум пенсії з 14.07.2022 по 31.05.2023 відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення», що вже вирішено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Водночас, суд наголошує, що відповідно до основних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія є щомісячною пенсійною виплатою, яку отримує застрахована особа, тому, лише призначення та нарахування такої пенсії, без її щомісячної виплати особі, не є належним отриманням пенсійних виплат у розумінні Закону.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Разом з тим, властивістю будь-якого юридичного процесу є стадійність, тобто, структурно обумовлена послідовність процесуальних дій. Однією з таких стадій є стадія виконання судового рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частинами другою та четвертою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18 та від 09.07.2019 у справі №826/17587/18.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення в іншій справі, а тому позивач, має встановлене процесуальним законом право в порядку статі 383 КАС України звертатись до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто, в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. Оскільки, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Таким чином, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду у справі №160/11583/22, проте, на стадії виконання такого судового рішення, суд дійшов висновку про закриття провадження в адміністративній справі №200/3447/23.

Зазначені висновки суду повністю узгоджуються з висновками Першого апеляційного адміністративного суду, що викладено у постановах 21 лютого 2023 року у справі №200/4251/22, 24 травня 2023 року у справі №200/4232/22, від 08 серпня 2023 року у справі №200/63/23.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, суд вбачає наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 2, 47, 189, 238, 238, 243, 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про закриття провадження в адміністративній справі № 200/3447/23 задовольнити.

Провадження в адміністративній справі № 200/3447/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 16 листопада 2023 року.

Суддя К.Е. Абдукадирова