Справа № 520/18936/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

15 листопада 2023 року № 520/18936/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Про результати службового розслідування №155 від 28.06.2023 у частині щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності догана начальника логістики військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є протиправним та таким, що порушує його права. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 08.08.2023 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалу суду від 25.07.2023 року та копію позовної заяви було направлено на адресу відповідача, вказану позивачем у позовній заяві. При цьому, 21.08.2023 року до суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення 16.08.2023 року направлених судом документів. В подальшому, 22.08.2023 року до суду повернувся конверт із направленими судом документами із зазначенням в довідці відділення АТ "УКРПОШТА" від 17.08.2023 року підстав повернення, а саме: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зазначає, що згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

В подальшому, відповідними указами Президента України, які затверджено відповідними законами, дію режиму воєнного стану було продовжено.

Таким чином, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно ст. 1 Закону України Про Збройні Сили України Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у вкладках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

За приписами Закону України Про оборону України Збройні Сили України мають таку загальну структуру, зокрема, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України

Враховуючи зазначене Військова частина НОМЕР_1 забезпечує стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, захист суверенітету, територіальної цілісності, недоторканності та оборону України.

Згідно пункту 2.8 Розділу 2 Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію (ПСІ-2023), затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 30.01.2023 року № 12 Про затвердження Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію (ПСІ-2023), відомості про місця тимчасового розміщення військових частин (підрозділів) навчальних закладів та установ, підприємств оборонно-промислового комплексу, райони розосередження особового складу в період правового режиму воєнного стану становлять службову інформацію.

В той же час, суд зазначає, що приписами ст. 174 КАС України визначено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

З огляду на зазначене, ухвалою суду від 25.09.2023 року повторно направлено на адресу Міністерства оборони України ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі №520/18936/23 та копію позовної заяви задля подальшої передачі останніх на адресу Військової частини НОМЕР_1 .

До суду 09.10.2023 року окремо один від одного повернулись конверт із судовими документами та повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення. При цьому, конверт із судовими документами було повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, судом було здійснено намагання повідомити відповідача у встановлений законодавством спосіб про розгляд справи.

Відповідач правом подання до суду відзиву на позов або будь-якої іншої заяви не скористався.

Також, суд наголошує, що приписами ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи направлення належним чином на адресу сторін ухвали суду та з огляду на обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 згідно наказу №75 від 07.03.2023 р. призначений начальником логістики військової частини НОМЕР_1 .

Під час розгляду справи встановлено, що 28.06.2023 року командиром Військової частини НОМЕР_1 було затверджено акт службового розслідування, згідно якого за порушення вимог пункту 1, 2, 4 ст. 11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виразилось у особистій недисциплінованості, неналежному ставленні до виконання службових обов`язків, заступника командира військової частини НОМЕР_1 з логістики - начальника логістики підполковника ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 28.06.2023 р. №155 «Про результати службового розслідування» відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2023 року №159 офіцером групи зв`язку та кібербезпеки Військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 було проведено службове розслідування по факту виявлення нестачі речового майна, з метою покарання винних осіб, дії та бездіяльність яких призвели до шкоди завданої державі в сумі 420987 грн. та на підставі матеріалів службового розслідування з метою недопущення подібних випадків у подальшому наказано, зокрема, за порушення вимог пункту 1, 2, 4 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої безпеки служби Збройних Сил України та пункту 1, 5 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виразилось у особистій недисциплінованості, самовпевненості та ігнорування вимог керівних документів стосовно належного виконання взятих на себе під час проходження військової служби обов`язків, заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з логістики начальнику логістики підполковнику ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення догана.

Позивачем у позовній заяві вказано, що він, не погоджуючись із застосованим відповідачем дисциплінарним стягненням та для захисту своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Положеннями ст.11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно ст.12 Статуту внутрішньої служби ЗСУ про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Положеннями ст.16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, (далі - Дисциплінарний статут) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Положеннями ст. 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Згідно зі статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.

За приписами статті 48 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-85 Дисциплінарного статуту.

Так, згідно зі статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтями 84, 85 Дисциплінарного статуту визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно з приписами статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтею 87 цього ж Статуту визначено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Порядок виконання дисциплінарних стягнень установлений, зокрема, статтями 96-98 Дисциплінарного статуту, відповідно до яких дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні та у відпустці.

Особи, з вини яких не було виконане стягнення, несуть дисциплінарну відповідальність.

Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Аналіз наведених норм свідчить на користь того, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання останнім службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

Водночас, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

Згідно з абз.4 п.2 розділу I Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608, (далі - Порядок №608) службове розслідування - це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Пунктами 1, 3 розділу ІІІ Порядку №608 передбачено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку № 608, особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

Відповідно до пунктів 1, 3 розділу ІV Порядку № 608, особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Як вбачається з пункту 1 розділу V Порядку № 608, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Відповідно до пункту 3 розділу V Порядку № 608, в описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

Згідно з вимогами пункту 6 розділу V Порядку № 608, після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до вимог пункту 2 розділу VІ Порядку № 608, дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Згідно з вимогами пункту 3 розділу VІ Порядку № 608, якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Під час розгляду справи встановлено, що 28.06.2023 року командиром військової частини НОМЕР_1 було затверджено акт службового розслідування, згідно якого за порушення вимог пункту 1, 2, 4 ст. 11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виразилось у особистій недисциплінованості, неналежному ставленні до виконання службових обов`язків, заступника командира військової частини НОМЕР_1 з логістики - начальника логістики підполковника ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, зі змісту наявної в матеріалах справи копії акту службового розслідування вбачається, що останнє проведено відповідно до вимог ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, "Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.05.2023 №159 "Про призначення службового розслідування за фактом нестачі речового майна" офіцером групи зв`язку та кібербезпеки штабу підполковником ОСОБА_3 з метою уточнення причин і умов, що призвели до нестачі речового майна, а також встановлення осіб, чиї дії або бездіяльність могли стати причиною нестачі речового майна.

Так, зі змісту акту службового розслідування вбачається встановлення обставин того, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.05.2023 №114 "Про підсумки проведення позапланової інвентаризації було встановлено факт нестачі речового майна військової частини НОМЕР_1 . У наказі зазначено. наступне: при порівнянні даних перевірки з обліковими даними речової служби військової частини встановлені розбіжності облікових даних з фактичною наявністю відповідного майна, а саме: виявлено розбіжності між фінансовим обліком Військової частини НОМЕР_2 та фактичною наявністю матеріальних цінностей та військового майна, що знаходиться на обліку речової служби логістики Військової частини НОМЕР_1 . За результатом інвентаризації виявлено нестачу військового майна в сумі 29 969 311,59 грн, що перебуває на обліку в речовій службі логістики.

Отже, службовим розслідуванням встановлено, що з пояснень від 31.05.2023 заступника командира військової частини НОМЕР_1 з логістики - начальника логістики підполковника ОСОБА_1 стало відомо, що 27.03.2023 року даний військовослужбовець прибув до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження служби. При перевірці підпорядкованих служб було виявлено що по речовій службі відсутні будь-які облікові документи, накладні на видачу майна в підпорядковані підрозділи не виписувались. 30.03.2023 прибула для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 молодший сержант (на даний час молодший лейтенант) ОСОБА_4 ; 31.03.2023 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.03.2023 №43 допущена до тимчасового виконання обов`язків за посадою начальника речової служби логістики військової частини НОМЕР_1 . В ході прийому посади вказаному військовослужбовцю було поставлено завдання по перерахунку складу та знаходженню приходних та розхідних документів. Приходні документи отримали у військовій частині НОМЕР_2 , оскільки остання є військовою частиною формувачем. Розхідні документи виявилися у вигляді записів з невизначеними підрозділами та кількістю отриманого майна. Як встановлено з пояснень, виявилось, що з 01.03 по 01.04.2023 облік по речовій службі не вівся через відсутності спеціаліста по даній службі. Нестача яка була виявлена при інвентаризації майна речової служби - це відсутність обліку в окремий час, коли не було фахівців з логістики та недосвідченість молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , що призвело до виявлення нестачі. Комісія провела тільки розрахунок наявних цінностей що рахується за речовою службою логістики, звірка з підрозділами не проводилась. Також, у поясненнях було повідомлено про те, що на даний час розбіжність по нестачам усунена в повному обсязі, шляхом проведення звірок з Військовою частиною НОМЕР_2 та підпорядкованими підрозділами.

Також, в рамках проведення службового розслідування було відібрано пояснення від 31.05.2023 року начальника речової служби логістики військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 , з яких стало відомо про те, що 31.03.2023 року вона прибула для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 та 01.04.2023 приступила до тимчасово виконання обов`язків за посадою начальника речової служби логістики військової частини НОМЕР_1 , де було виявлено відсутність ведення обліку по речовій службі, а саме відсутність журналів, книг та накладних на видачу майна у військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих підрозділах. Приходні документи було отримано з військової частини НОМЕР_2 , яка є формувачем військової частини НОМЕР_1 . Як було повідомлено ОСОБА_4 у поясненнях з розхідних документів були лише записи на паперах та в блокноті діловода речової служби військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 , в яких записано лише кількість виданого майна без вказання отримувача - одержувача. Під час розслідування стало відомо, що в період з 01.03 по 01.04.2023 облік та вся необхідна документація по речовій службі не велася через відсутність спеціаліста, що призвело до невірно наданої інформації та її недосвідченості. Комісією була проведена інвентаризацію лише перерахунку майна на речовому складі Військової частини НОМЕР_1 , без врахування підрозділів, та внесення відповідної документації під час обліку прийняття нею посади. Також, ОСОБА_4 повідомила, що на даний момент усунуто нестачу в повному обсязі після проведення звірок та доопрацювання розхідних документів Військової частини НОМЕР_1 .

Зі змісту акту службового розслідування вбачається, що з пояснень від 06.06.2023 начальника речового складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_7 стало відомо, що 03.03.2023 року останній прибув для подальшого проходження служби на посаду начальника речового складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення Військової частини НОМЕР_1 . До цього часу на посаді начальника речового складу службу не проходив. Службові обов`язки даному військовослужбовцю надали в друкованому вигляді без надання необхідних пояснень та надання методичної допомоги з боку старших (прямих) начальників. Отримавши речове майно від Військової частини НОМЕР_2 , яка є формувачем військової частини НОМЕР_1 , не перерахував. Також, вказаним військовослужбовцем було повідомлено про те, що з 15.03.2023 він самовільно залишив розташування Військової частини НОМЕР_1 . Видача речового майна відбувалася згідно вказівок на той час ТВО начальника логістики майора ОСОБА_8 і оформлювалась записом в зошиті діловода речової служби солдатом ОСОБА_9 .

Під час службового розслідування також було відібрано пояснення від 06.06.2023 діловода речової служби солдатом ОСОБА_9 , який повідомив, що 01.03.2023 прибув для подальшого проходження служби на посаду діловода речової служби Військової частини НОМЕР_1 . До цього часу на посаді діловода речової служби службу не проходив, з наказами по веденню обліку військового майна та первинними документами ніхто не ознайомлював та не доводив. Видача речового майна відбувалася згідно усних вказівок по телефону на той час ТВО начальника логістики майора ОСОБА_8 та оформлювалась записом в зошиті.

З пояснень від 08.06.2023 заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення - начальника групи підполковника ОСОБА_10 під час проведення службового розслідування стало відомо, що в ході проведення позапланової інвентаризації озброєння, військової техніки, матеріально-технічних засобів частини у військовій частині НОМЕР_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської) від 12.05.2023 року №129, де ним як головою підкомісії по речовій службі було встановлено наявність розбіжностей з обліковими даними по речовій службі між Військовою частиною НОМЕР_2 , яка являється формувачем з обліком Військової частини НОМЕР_1 . Вказаним військовослужбовцем було повідомлено, що він вважає причинами та умовами зазначених виявлених розбіжностей є слабка професійна підготовленість начальника речової служби логістики Військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_11 та начальника речового складу Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_12 .

Також, в рамках проведеного службового розслідування було встановлено пояснення від 08.06.2023 начальника служби забезпечення та експлуатації військової техніки майора ОСОБА_8 , з яких стало відомо про те, що 07.03.2023 останній прибув для подальшого проходження служби до Військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 він був допущений до тимчасового виконання обов`язків начальника логістики. Під час виконання своїх функціональних обов`язків за вказівкою майора ОСОБА_13 видавалося майно з речового складу та вівся облік діловодом речової служби в робочому зошиті начальника складу речового майна. Як вівся облік майор ОСОБА_14 не контролював, оскільки знаходився на відстані та на той час перебував один на всю логістику, і контролювати всю логістику бракувало часу. Зі слів майора ОСОБА_13 є неможливим одній людині виконувати обов`язки шістьох начальників служб.

Отже, як встановлено в рамках службового розслідування, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12 травня 2023 року №129 в період з 12.05.2023 по 22.05.2023 проводилась позапланова інвентаризація озброєння, військової техніки, матеріально - технічних засобів частини, за результатом якої виявлено нестачу військового майна в сумі 29969311,59 грн., що перебуває на обліку в речовій службі логістики. На підставі встановлених обставин, комісія дійшла висновку, що майно на момент закінчення цього службового розслідування перераховано, нестача виявлена на суму 420987,00 грн.

В той же час, акт службового розслідування містить в собі висновок стосовно того, що за результатами цього службового розслідування з урахуванням наявних матеріалів в діях молодшого лейтенанта ОСОБА_4 та солдата ОСОБА_7 вбачаються ознаки неналежного ставлення до військової служби.

На підставі акту службового розслідування наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2023 р. №155 «Про результати службового розслідування» за порушення вимог пункту 1, 2, 4 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої безпеки служби Збройних Сил України та пункту 1, 5 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виразилось у особистій недисциплінованості, самовпевненості та ігноруванні вимог керівних документів стосовно належного виконання взятих на себе під час проходження військової служби обов`язків, до заступника командира військової частини НОМЕР_1 з логістики начальнику логістики підполковнику ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення догана.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що саме відповідачем було допущено неналежне ставлення до військової служби.

Вказане свідчить на користь того, що у даному випадку відсутня сама подія вчинення правопорушення, відсутній склад дисциплінарного правопорушення у діях ОСОБА_1 , отже, в діях останнього відсутній склад дисциплінарного правопорушення, оскільки як в акті службового розслідування, так і в наказі від 28.06.2023 р. №155 «Про результати службового розслідування» відсутня фіксація факту вчинення саме ОСОБА_1 дисциплінарного правопорушення та, як наслідок, відсутні і підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Відтак, відповідачем не вжито всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, що, як наслідок, призвело до необґрунтованого притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 260 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №155 від 28.06.2023 в частині щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани начальника логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.