Справа № 442/7570/23
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/7570/23
Провадження №2-а/442/92/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про скасування постанови серії ЕАТ №7825265 від 28.09.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.09.2023 його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що «28.09.2023 03:12:55, водій керував ТЗ будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1.а ПДР Керування т/з особою, позбавленою права керування т/з», за що ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність, у зв`язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 20400 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необгрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7825265 від 28.09.2023 підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, від нього поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, просить їх задоволити.

У судове засідання відповідач не з`явився без поважних причин, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч.9 вищезгаданого Кодексу, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, хоча і були належними чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву, у встановлені Законом строки, на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст.151, 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Матеріалами справи встановлено, що постановою серії ЕАТ №7825265 від 28.09.2023 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в poзмірі 20400 грн.

Згідно оскаржуваної постанови: «28.09.2023 03:12:55,| водій керував ТЗ будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1.а ПДР Керування т/з особою, позбавленою права керування т/з», за що ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність, у зв`язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 20400 гривень.

Відповідно до диспозиції ч.4 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Об`єктом вказаних правопорушень є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, у цьому випадку є водій транспортного засобу.

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даних правопорушень є вина суб`єкта правопорушень, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановленні щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами, допустив порушення таких обмежень та/чи не виконав вимоги, які є обов`язкові для виконання.

За змістом КУпАП та Правил дорожнього руху України є очевидним, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту.

Так, відповідно до п.1.10 ПДР, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Для настання відповідальності не має значення, як довго управляв винний транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка надала руху транспортному засобу, порушила визначені норми ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно КУпАП.

Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Постанова серії ЕАТ №7825265 від 28.09.2023 р. не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання ліцензованих технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Із оскаржуваної постанови не вбачається на підставі яких доказів інспектор поліції прийшов до переконання, що 28.09.2023 о 03 год. 12 хв. на автодорозі Львів-Краковець, ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу та виконував функцію водія, та що він порушив правила дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву та будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав, а тому, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього статтею 77 КАС України, у зв`язку із чим оскаржувана постанова є протизаконною та підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що з 2016 року приймає безпосередню участь на Сході України у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, і після нічного інциденту з працівниками поліції, який мав місце 28.09.2023, він цього ж числа (28.09.2023), знову ж повернувся на бойові позиції, та не мав можливості та часу на оскарження цієї постанови, такі твердження позивача підтверджуються письмовими доказами долученими до матеріалів справи. Відповідно до ст.. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним. З огляду на викладене вище, суд приходить до переконання, що строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити шляхом скасування спірної постанови.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 19, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ЕАТ №7825265 від 28.09.2023)

Постанову про накладення адміністративного стягнення Серія ЕАТ № 7825265 від 28 вересня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в poзмірі 20400 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 126 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення рішення у повному обсязі чи його прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя А.П. Хомик