Справа № 359/6235/23
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/96/2023
Справа № 359/6235/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20 червня 2023 року ВП №72073973 Бориспільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ); визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20 червня 2023 року ВП №72073973 Бориспільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 20 червня 2023 року ВП №72073973 Бориспільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ); визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не повернення виконавчого документу стягувачу та зобов`язати Бориспільський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути виконавчий лист від 08 вересня 2015 року Бориспільського міськрайон-ного суду Київської області за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2010 року по справі № 2а-372/2009 (2а/359/17/2015; 359/6331/15-а) стягувачу без прийняття до виконання; судові витрати стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Вимоги обґрунтовано тим, що 20 червня 2023 року старшим державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київ-ської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пільтяй Г.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 359/6331/15-а виданого 08 вересня 2015 року Бориспіль-ським міськрайонним судом Київської області про зобов`язання повернути Міністерству оборони України безпідставно стягненні з нього кошти для виплати грошової компенсації замість продовольчих пайків та стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2433,30 грн. (ВП 72073973).

Постановою старшого державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіона-льного управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пільтяй Г.В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20 червня 2023 року, визначено для боржника ОСОБА_1 загальну суму мінімальних витрат 369,00 грн.

Крім того, постановою про арешт коштів боржника від 20 червня 2006 року, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем прийнято до виконання виконавчий документ строк пред`явлення до виконання якого минув, та при наявності імперативної вказівки п.2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернути виконавчий документ стягувачу. Докази поновлення цього строку в судовому порядку стягувану відсутні та державному виконавцю не надані. Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20 червня 2023 року ВП №72073973 та постанова про арешт коштів боржника від 20 червня 2023 року №72073973 є похідними рішеннями від протиправного рішення суб`єкту владних повноважень про відкриття виконавчого провадження, а тому підлягають також скасуванню.

Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням та викликом сторін. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встанов-лено строки для вчинення процесуальних дій.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник Бориспільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явився та відзив на позов не подав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши доводи позивача та дослідивши матеріали адміністративної справи з наявними в ній доказами прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються розділом IV «Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження», Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

За змістом вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 08 вересня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2010 року видано дублікат виконавчого листа у справі за №2-а-372/2009, 6а/359/17/2015, провадження №359/6331/15-а про зобов`язання ОСОБА_1 повернути Міністерству оборони України безпідставно стягненні з нього кошти для виплати грошової компенсації замість продовольчих пайків.

20 червня 2023 року старший державний виконавець Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіона-льного управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пільтяй Г.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 72073973 з примусового виконання виконавчого листа №2-а-372/2009, 6а/359/17/2015, провадження № 359/6331/15-а про зобов`язання ОСОБА_1 повернути Міністерству оборони України безпідставно стягненні з нього кошти для виплати грошової компенсації замість продовольчих пайків.

Крім цього, в той самий день державний виконавець Пільтяй Г.В. виніс також постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 20) та постанову про арешт коштів боржника (а.с. 21), якою наклав арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, у розмірі 2802,30 гривень.

Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добро-вільному порядку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст. 18 вказаного Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно ст. 3 вказаного Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, у тому числі : виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третей-ського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 26 вказаного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника пода-ти декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконав-чого документа до виконання.

Частиною 1 ст. 12 вказаного Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступ-ного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч.2 ст.12 Закону).

В рамках виконавчого провадження №72073973 стягувачем є державний орган Міністерство оборони України, а отже виконавче провадження могло бути відкрито на підставі виконавчого документа, що пред`явлений до виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Під час розгляду справи встановлено, що згідно відміток державних виконавців здійсне-них на дублікаті виконавчого листа від 08 вересня 2015 року Бориспільського міськ-районного суду Київської області за постановою Київського апеляційного адміністратив-ного суду від 31 березня 2010 року по справі № 2а-372/2009 (2а/359/17/2015; 359/6331/15-а), 16 червня 2017 року, 25 червня 2018 року, 22 листопада 2018 року, 15 лютого 2019 року, 13 жовтня 2020 року, 14 липня 2021 року, 13 квітня 2023 року державними виконавцями було повернуто виконавчий лист, поданий Міністерством оборони України на підставі п. 6 ст. 4 та п. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Після цього, 20 червня 2023 року державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження №72073973, з метою примусового виконання виконавчого листа від 08 вересня 2015 року Бориспільського міськрайонного суду Київської області за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2010 року по справі № 2а-372/2009 (2а/359/17/2015; 359/6331/15-а).

Дана обставина свідчить про порушення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, наслідком чого мало бути повернення виконавчого документа стягувачу.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що в розумінні ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» пред`явлення виконавчого документу до виконання нерозривно пов`язано із надходженням виконавчого документа до виконавця, який зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня винести постанову про відкриття виконавчого провад-ження.

Тобто, відкриття виконавчого провадження імперативно здійснюється виконавцем не пізніше наступного робочого дня після пред`явлення виконавчого документа до виконан-ня, а документ в даному випадку має бути пред`явлений до виконання протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили. Іншого порядку пред`явлення виконавчого документу до виконання Закон в собі не містить.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, на підтвердження правомірності відкриття виконавчого провадження із порушенням тримісячного строку, до суду не надано жодних доказів на підтвердження наявності підстав для переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання чи щодо поновлення стягувачем у судовому порядку строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відтак, оскільки матеріали справи не містять доказів існування підстав для переривання строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, що визначені ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий лист від 08 вересня 2015 року Бориспільського міськрайонного суду Київської області за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2010 року по справі № 2а-372/2009 (2а/359/17/2015; 359/6331/15-а) пред`явлений до виконання із порушенням тримісячного строку, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині і наявності підстав для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Постанова про арешт коштів боржника та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження підлягають також скасуванню, як похідні, адже протиправно відкрите виконавче провадження не може створювати жодних юридичних наслідків.

Вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не повернення виконавчого документу стягувачу та зобов`язання державного виконавця повернути виконавчий лист від 08 вересня 2015 року Бориспільського міськрайонного суду Київської області за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2010 року по справі № 2а-372/2009 (2а/359/17/2015; 359/6331/15-а) стягувачу без прийняття до виконання, не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно завдань адміністративного судочинства, визначених у ст. 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єка владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначе-ними цією статтею. Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог (три вимоги задоволено, одну відхилено), з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2952,40 грн., який складається з судового збору при зверненні до суду І інстанції з даним позовом та судового збору, сплаченого при зверненні до суду апеляційної інстанції (805,20 (за три вимоги) + 2147,20) (а.с. 6, 54).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 158 - 163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20 червня 2023 року ВП №72073973 Бориспільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20 червня 2023 року ВП №72073973 Бориспільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 20 червня 2023 року ВП №72073973 Бориспільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса : Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 63) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 26 жовтня 2010 року Голосіївським РУ ГУ МВС України в місті Києві, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 2952 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 листопада 2023 року.

Суддя Яковлєва Л.В.