Справа № 459/3022/23
Суддя: Отчак Н. Я.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/3022/23
Провадження № 2-а/459/54/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Спічак І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

13.09.2023 позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить скасувати постанову серії ЕАТ №7662319 від 04.09.2023 про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680,00 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП та стягнути судові витрати.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що з постановою він не згідний, така винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Стверджує, що рухався згідно з правилами дорожнього руху у загальній полосі. Доїжджаючи до переривчастої полоси на автобусній полосі, перетнув її для повороту праворуч, згідно з п. 17.2 ПДР. Крім цього, зазначає, що розгляд справи не проводився, права зачитали йому після винесення постанови.

14.09.2023 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті на 16.10.2023, яке відкладено на 13.11.2023.

В судове засідання - позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданого відзиву заперечує проти задоволення позовних вимог, в задоволені позову просить відмовити у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. В обґрунтування відзиву зазначив, що 4 вересня 2023 року о 08год 48хв у м. Львові по вулиці Садівничій, 2, поліцейський чітко спостерігав факт порушення правил дорожнього руху, а саме, транспортним засобом RENAULT LOGAN з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням позивача було здійснено рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8. Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» чітко визначає підстави зупинки транспортних засобів. Зокрема, пункт і частин і статті 35 зазначеного Закону вказує, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив правила дорожнього руху. Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, па яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

На вимогу працівника поліції, позивач здійснив зупинку свого транспортного засобу та почав вести діалог з працівником поліції. Останній, дотримуючись ст. ст. 278, 279 КУпАП та Інструкції, представився та пояснив правопорушнику причину зупинки, зокрема, що позивачем порушено п. 17.3 ПДР України за що передбачено відповідальність у вигляді штрафу. Далі правопорушник надав пояснення, що використав смугу для маршрутних т/з для повороту на право. Однак працівник поліції такі пояснення заперечив тим, що місце для повороту позначене дорожньою розміткою у вигляді переривчастої лінії, а позивач здійснював рух по смузі для маршрутних транспортних засобів ще задовго до такої лінії з метою об`їхати затор. Далі інспектор Управління ознайомив позивача зі статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомив позивачу його права та обов`язки, відповідно до вимог статей 287, 289, 307, 308 КУпАП, роз`яснив строки й порядок виконання постанова про накладення штрафу та оскарження постанови. По завершенню розгляду справи, керуючись вимогами ст.. 283 КУпАП, виніс оскаржувану постанову серії ЕАТ № 7662319 від 04.09.2023 відносно ОСОБА_1 , за ч.3 ст. 122 КУпАП. Крім того, твердження позивача, про порушення його права на правову допомогу, оскільки він заявляв клопотання про відкладення розгляду справи за місцем його проживання, щоб скористатися правовою допомогою, вважає безпідставними. З переглядом долучених Відповідачем до відзиву на позов відеозаписів вбачається, що поліцейський жодним чином не перешкоджав позивачу у користуванні своїми правами, у тому числі, не обмежував у праві отримувати правову допомогу в телефонному режимі. Проте, позивач па місці вчинення правопорушення наполягав на отриманні правової допомоги, пов`язаної саме з перенесенням розгляду справи за місцем його проживання, що не відповідає вимогам ст.258 КУпАП. За таких обставин, працівниками поліції було роз`яснено, що у разі неможливості адвоката прибути на місце події, він може отримати правову допомогу по телефону, якщо він дійсно хоче реалізувати своє право на правову допомогу. Проте Позивач проігнорував такі пропозиції поліцейських та продовжував наполягати на перенесенні розгляду справи, що не узгоджується із нормами чинного законодавства, зокрема ст.258 КУпАП та наказом МВС України №1395 від 07.11.2015. У підсумку зазначив, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є обгрунтована, винесена ті підставі та у порядку передбаченому законодавством, а твердження Позивача є такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності,

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, запис відеодиску з бодікамери, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора 2 роти 4 батальйону УПП у Львівській області Решітника В.О. серії ЕАТ № 7662319 від 04.09.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу у розмір 680 грн..

Згідно даної постанови, 4 вересня 2023 року о 08год 48хв у м. Львові по вулиці Садівничій, 2, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом RENAULT LOGAN з номерним знаком НОМЕР_1 здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8., чим порушив п. 17.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 3 ст.122 КУпАП.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, згідно п.17.1. ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем, відповідачем подано оптичний диск із відеоматеріалами.

Так, судом досліджено відеозаписи з боді-камери інспектора поліції долучені до відзиву на позовну заяву, з яких чітко вбачається, що інспектор поліції під час розгляду справи на вимогу водія пред`явив для огляду відеозапис правопорушення, згідно якого, позивач 04.09.2023 керуючи автомобілем RENAULT LOGAN з номерним знаком НОМЕР_1 здійснював рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8. із ввімкненим покажчиком правого повороту, після чого був зупинений працівником поліції. Крім того, на даному відеозаписі сам же позивач, підтверджує, що впродовж 20-30 метрів рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів, оскільки не встигав відвести дитину в дитячий садок, а в лівій смузі був корок, та в подальшому здійснив поворот праворуч. При цьому зазначив, що не перешкоджав дорожньому руху, оскільки не було жодної маршрутки. Також інспектором поліції роз`яснено позивачу, що він зобов`язаний рухатися в загальній смузі до переривчастої лінії, після чого перетнути смугу для маршрутних транспортних засобів, та подальшому здійснити поворот праворуч, а не рухатися по смузі для маршрутних транспортних засобів, ще за довго до такого повороту, що підтверджується відео фіксацією розгляду справи після зупинки водія, назва файлу Clip_1. mp4 час 8:49год-8:51год.

Дійсно, відповідно до п.17.2 ПДР України водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Але дана норма п.17.2 не заперечує п.17.1 ПДР, як на власний розсуд трактує невірно позивач, а регулює можливість перелаштування на таку смугу у відповідному місці, а не здійснення безперервно такий рух автомобіля по даній смузі, не зважаючи на дорожні знаки 5.8, 5.11 ПДР.

Таким чином наданим відповідачем відеозаписом підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.122 КУпАП.

Щодо посилання позивача на те, що інспектор поліції використав особисту техніку для запису відео того, як він згідно правилами дорожнього руху здійснив поворот праворуч, оскільки до постанови відео не додав, суд зазначає наступне.

З долученого відповідачем відео з боді-камери інспектора поліції вбачається, що інспектор поліції відтворив з власного мобільного телефону для огляду позивачу відеозапис, що був здійснений на відео реєстратор службового автомобіля, оскільки в лівому нижньому кутку екрана міститься маркування номеру реєстратора, дату та час відеозапису. При цьому, інспектор поліції зазначає, що не має іншої технічної можливості надати йому для огляду докази вчинення ним адміністративного правопорушення.

Таким чином, доводи позивача, що відео було знято на особистий телефон поліцейського, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються наявними відеозаписами з боді-камери, які ОСОБА_1 не заперечується.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як указаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395.

За приписами п. 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п. 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Суд вважає, що оскаржувана постанова відповідає всім зазначеним вимогам.

Разом з тим, суд зазначає, що окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови і, як наслідок, про її скасування.

Якщо оскаржувану постанову прийнято відповідачем у межах його компетенції та з її змісту можна чітко встановити зміст цієї постанови (зокрема, порушення законодавства, за яке особа притягається до відповідальності) така постанова може бути визнана правомірною навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Щодо доводів ОСОБА_1 викладених у позовній заяві про порушення його права на захист та правову допомогу а також безпідставну відмову у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи за його місцем проживання, суд зазначає, що з наданого відеозапису вбачається роз`яснення поліцейським позивачу його права згідно ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на отримання правової допомоги, у зв`язку з чим позивач повідомив, що має бажання скористатись правовою допомогою, проте жодних дій пов`язаних із повідомленням в телефонному режимі адвоката щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та прибуття останнього на місце розгляду справи не вчинив.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, у статті 222 КУпАП чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП, ухвалюються на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2022р. по справі №718/842/22 суд дійшов висновку: «Чинним законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 126 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 у справі №487/2179/17: «Водночас, судом встановлено, що позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, суть вчиненого ним порушення, оголошено та вручено примірник оспорюваної постанови. Крім того, колегія суддів зазначає, що реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді».

Отже, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин з огляду на наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області (м. Львів, вул. Перфецького, 19), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2023 р.

Суддя: Н. Я. Отчак