Справа № 620/14208/23
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року Чернігів Справа № 620/14208/23

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопот С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Волинця І.В.,

представника відповідача Коляди І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванівка АГ" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванівка АГ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6328/Ж10/25-01-07-00 від 22.06.2023 на загальну суму 199 705,92 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що податкове повідомлення-рішення №6328/Ж10/25-01-07-00 від 22.06.2023 на загальну суму 199 705,92 грн. винесено Головним управління ДПС у Чернігівській області безпідставно, у супереч приписам норм чинного законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

22.06.2023 Головним управління ДПС у Чернігівській області, у відношенні "Іванівка АГ" було винесено податкове повідомлення-рішення №6328/Ж10/25-01-07-00 на загальну суму 199 705,92 грн.

Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ (податковий номер 36131192 , вул. Садова, буд.26А, с.Красне, Чернігівський район, Чернігівська область, 15572, банківські реквізити: АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, р/р № НОМЕР_1 ) в особі адміністративного директора Шкітюка Валентина уклало контракт № 14/IN/21/FC-P від 18.11.2020 року з нерезидентом Inerco Trade S.A. (9 Rue Jules-Gachet, 1260 Nyon, Switzerland), в особі уповноваженого директора Inerco Trade S.A. Раймонда Карбалареса щодо реалізації кукурудзи 3-го класу для кормових потреб, українського походження, врожаю 2021 року. Умови поставки згідно договору: DAP ДП МТП Чорноморськ та/або ДП МТП Південнийвідповідно до Міжнародних правил інтерпретації термінів Інкотермс-2010. Попередня сума контракту 750 000 дол.США.

На виконання умов контракту від 18.11.2020 року № 14/IN/21/FC-P, ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ відвантажило нерезиденту Inerco Trade S.A. (Швейцарія) товар (кукурудза 3-го класу) на загальну суму 958 093,19 дол. США згідно наступних МД:

- МД ЕК 10 ДР № UA500090/2022/000222 від 10.01.2022 року на загальну суму 565 488,09 дол. США, що становить за офіційним курсом НБУ 15 549 621,86 грн. Граничний термін надходження валютної виручки від нерезидента 09.01.2023 року;

- МД ЕК 10 ДР № UA500090/2022/000843 від 21.01.2022 року на загальну суму 392 605,10 дол. США, що становить за офіційним курсом НБУ 11 119 989,81 грн. Граничний термін надходження валютної виручки від нерезидента 20.01.2023 року.

Відповідно до частини 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII (далі Закон №2473-VIII) у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Пунктом 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року №5 (зі змінами) Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі Положення №5) встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно п.п.1 п. 22 розділу ІІ Положення №5 визначено, що граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій.

Згідно п.п. 7 п. 2 розділу І Положення №5 незначний розмір валютної операції (далі - незначний розмір) - розмір валютної операції (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції), який є меншим, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Статтею 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (із змінами і доповненнями) від 6 грудня 2019 року N 361-IX (чинний з 28.04.2020 року) визначено порогові фінансові операції - фінансові операції є пороговими, якщо сума, на яку здійснюється кожна із них, дорівнює чи перевищує 400 тисяч гривень (для суб`єктів господарювання, які проводять лотереї та/або азартні ігри, - 55 тисяч гривень) або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну за офіційним курсом гривні до іноземних валют і банківських металів 400 тисяч гривень на момент проведення фінансової операції (для суб`єктів господарювання, які проводять лотереї та/або азартні ігри, - 55 тисяч гривень).

Відповідно до підпункту 1 п.7 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року №7 (зі змінами) «Про затвердження Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів» (далі Інструкція №7) банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 "Експорт", ЕК-11 "Реекспорт" на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або з дати підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів.

Враховуючи норми підпункту 2 п.9 Інструкції №7, банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16 2 розділу IV цієї Інструкції.

Додатковою угодою № 2 від 15.11.2021 року до контракту №14/IN/21/FC-P від 18.11.2020 року внесено зміни до п.п.6.1 параграфу 16, а саме змінено реквізити продавця на наступні: вул. Садова, буд.26А, с.Красне, Чернігівський район, Чернігівська область, 15572, банківські реквізити: АТ "ПУМБ", МФО 334851, р/р № НОМЕР_2 .

Перевіркою встановлено, що оплата за товар на виконання контракту від 18.11.2020 року № 14/IN/21/FC-P від нерезидента Inerco Trade S.A. (Швейцарія) надійшла на розрахунковий рахунок ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ № НОМЕР_1 в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500 в розмірі 375 000,00 доларів США згідно платіжного документу № 37087582 від 25.11.2020 року, що становить за офіційним курсом НБУ 10 640 287,50 грн. (Лист-уточнення №17 від 25.11.2020 року від ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ до АТ "ТАСКОМБАНК" по надходженню валютних коштів в сумі 900 000,00 доларів США 25.11.2020 року, про зарахування 375 000,00 дол. США як передплату за контрактом № 14/IN/21/FC-P від 18.11.2020 року та 525 000, 00 дол. США як передплату за контрактом № 13/IN/21/FC-P від 18.11.2020 року).

Також, на виконання контракту від 18.11.2020 року № 14/IN/21/FC-P від нерезидента Inerco Trade S.A. (Швейцарія) на розрахунковий рахунок ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ № НОМЕР_2 в АТ "ПУМБ", МФО 334851 надійшла оплата на загальну суму 583 093,19 доларів США згідно наступних платіжних документів:

- № 542 від 29.11.2021 року в сумі 223 777,50 доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ 6 065 108,72 грн;

- № 602 від 21.12.2021 року в сумі 143 310,00 доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ 3 910 156,03 грн. (Лист-уточнення №б/н від 21.12.2021 року від ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ до АТ "ПУМБ" по надходженню валютних коштів в сумі 235 553,75 доларів США 21.12.2021 року, про зарахування 143 310,00 дол. США як передплату за контрактом № 14/IN/21/FC-P від 18.11.2020 року та 92 243,75 дол. США як передплату за контрактом № 12/IN/21/FC-P від 18.11.2020 року);

- № 6 від 11.01.2022 року в сумі 120 196,37 доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ 3 305 376,14 грн. (Лист-уточнення №б/н від 11.01.2022 року від ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ до АТ "ПУМБ" по надходженню валютних коштів в сумі 629 044,37 доларів США 11.01.2022 року, про зарахування 120 196,37 дол. США як передплату за контрактом № 14/IN/21/FC-P від 18.11.2020 року та 508 848,00 дол. США як передплату за контрактом № 1/IN/22/MW-P від 24.12.2021 року);

- № 64 від 08.02.2023 року в сумі 95 809,32 доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ 3 503 612,70 грн.

Згідно картки рахунку 362 по контракту №14/IN/21/FC-P від 18.11.2020 року станом на 30.04.2023 року з нерезидентом Inerco Trade S.A. (Швейцарія) розрахунки завершені.

Частиною 7 статті 13 Закону №2473-VIII передбачено, що у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було направлено запит до ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ №508/Ж12/25-01-07-06-05 від 01.03.2023 року щодо надання інформації, у разі звернення до судових органів з позовною заявою про стягнення боргу з нерезидента, та надання позовних заяв з підтвердженням про отримання судом, ухвал (рішень) суду та ін.

ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ до перевірки не надавались відомості щодо звернення до судових органів з позовною заявою до нерезидента Inerco Trade S.A. (Швейцарія) про стягнення боргу по контракту №14/IN/21/FC-P від 18.11.2020 року.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону №2473-VIII за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Висновок Міністерства економіки України щодо продовження строків розрахунків за контрактом №14/IN/21/FC-P від 18.11.2020 року, укладений з нерезидентом Inerco Trade S.A. (Швейцарія), ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ до перевірки не надавався.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону №2473-VIII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

До перевірки ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ не надавались підтверджуючі документи уповноважених органів, що засвідчують дію форс-мажорних обставин.

Таким чином, на порушення частини 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 14.03.2019 року №5 (зі змінами) при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за контрактом №14/IN/21/FC-P від 18.11.2020 року порушено 365-денний термін розрахунків за операцією на суму 95 809,32 дол. США на 19 календарних днів за період з 21.01.2023 року по 08.02.2023 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 19.05.2023 року №5270/Ж5/25-01-07-06-01.

До Головного управління ДПС у Чернігівській області подавались заперечення ТОВ «АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ» від 05.06.2023 року №1 (вх.№16956/6/25-01/ЕКПП від 06.06.2023 року) на акт від 19.05.2023 року №5270/Ж5/25-01-07-06-01 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки.

ТОВ Агрофірма Іванівка АГ вважає, що пеня за прострочення 19 календарних днів з 21.01.2023 року по 08.02.2023 року нарахована безпідставно та аргументує свою позицію наступним чином.

Згідно з п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах другому дев`ятому цього пункту.

Протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 № 466-ІХ, в редакції від 01.01.2021, підпункт 14.1.162 ПК України викладено в наступній редакції: «14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи». Відповідно до п.п. 54.3.3. п. 54.3. статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності; є контролюючий орган.

Отже, ПК України визначено, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.

Таким чином, пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог ПК України з 01.01.2021 є одним із різновидів пені, в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1. ст. 14 ПК України та відповідно нарахування пені у період з 01.01.2021 суперечить положенням абз. 11 п.52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Постановою КМУ від 23 грудня 2022 р. № 1423 карантин по COVID-19 було продовжено до 30 квітня 2023 р.

Відповідно, пп. 14.1.162 ПК України містить визначення терміна «пеня». Зокрема, під пенею розуміється сума коштів - «... нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Отже, вказаний термін охоплює пеню, яка нараховується в порядку Закону України «Про валюту і валютні операції».

Таким чином, пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог ПК України з 01.01.2021 є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1. ст. 14 ПК України та відповідно нарахування пені у період з 01.01.2021 суперечить положенням абз. 11 п.52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Законом України № 2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», яким установлено, що:

69. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

69.9. Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У відповідності до ст. 19-1.1. ПК України: контролюючі органи (тобто податкові), ..виконують такі функції, 19-1.1.4. здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Крім того, хоча розмір пені встановлений Законом України "Про валюту і валютні операції", однак стягнення пені проводиться за Податковим кодексом України (ст. 131, ст. 132 ПКУ).

Від так, строки розрахунків в ЗЕД передбачені законодавством, контроль за дотримання яких покладено на контролюючі органи, а тому є зупиненими.

Щодо такого твердження позивача, суд зазначає наступне.

По-перше, ПК України визначено, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.

По-друге, до правовідносин у цій справі, у будь-якому випадку, підлягають застосуванню положення п. 69.9 Підрозділ 10 розділу XX ПК, який був спеціально прийнятий парламентом для законодавчого регулювання особливостей оподаткування у період дії воєнного стану після початку збройної агресії РФ.

Крім того, норми п. 69.9 Підрозділ 10 розділу XX ПК (№ 2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану») були прийняті пізніше (а саме 2022р.). У випадку конкуренції двох спеціальних норм підлягає застосуванню норма, яка прийнята пізніше.

Отже, п. 69.9 Підрозділ 10 розділу XX ПК України є більш спеціальною нормою.

По-третє, Відповідно до принципу «правової визначеності», законодавство має передбачати чіткі підстави для притягнення до відповідальності за податкові правопорушення.

Такий правовий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України», відповідно до яких, саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю, щоб надати особі можливість визначити, чи буде її поведінка суперечити закону, та якими можуть бути вірогідні наслідки порушень. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування, а також для запобігання спробам регулювати діяльність, яка не підлягає регулюванню. Крім того, в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Ьеіаз V. Сгоагіа), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Тозспіа апсі ОЙіег V. Кошапіа), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Відповідно до принципу правової визначеності, орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта, що визначає правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням, яке використовується у публічно-правовій галузі податкового права.

По-четверте, у відповідності до ч. 3. ст. 112.7 ПК України: «усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи».

Слід також зазначити, що у відповідності до підпункту 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України грунтується, зокрема, на принципі «презумпції правомірності рішень платника податку», крім того, згідно пункту 56.4. статті 56 Податкового кодексу України, обов`язок доведення того, що будь- яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.

Введення в Україні військового стану є загальновідомим фактом, а тому в зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом та нарахування мали бути зупинені на весь період дії форс-мажорних обставин.

Введення воєнного стану став для позивача форс-мажором, тобто надзвичайною і непідвладною волі сторін договору поставки, внаслідок якої позивач не зміг через невиконання контрагентом-нерезидентом своїх зобов`язань щодо розрахунку за товар, вчинити дії щодо подання до суду позову.

За нормами глави 11 Податкового кодексу України, "Відповідальність", які набрали чинності з 01.01.2021, платник податків може нести відповідальність лише за наявності у його діях вини.

Також, підлягає врахуванню й те, що Позивач не припустив порушення строків розрахунків за контрактом №14/ІЖ21/РС-Р від 18.11.2020 року, а порушення таких строків допустило Іпегсо ОСОБА_1 , тобто нерезидент.

Крім того, ТОВ «Агрофірма Іванівка АГ» є офіційно визнаним суб`єктом господарювання, що постраждав внаслідок обставин непереборної сили на території Чернігівської області згідно Рішення тринадцятої сесії обласної ради від 10.02.23 №2- 13/VIII «Про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин».

Згідно із п. 109.1 ст. 109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) коронавірусної хвороби (СОУГО-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Підпунктом 54.3.3. п. 54.3. статті 54 ПКУ визначено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Визначення поняття пені встановлено підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПКУ, а сааме: пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 3.1 статті З ПКУ встановлено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим ПКУ.

При цьому пунктом 5.1 статті 5 ПКУ визначено, що поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 ПКУ.

Враховуючи викладене, ПКУ регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший пункту 1.1 статті 1 ПКУ).

Водночас правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права й обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом №2473.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону №2473 питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Частиною третьою статті 3 Закону №2473 визначено, що у разі, якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовують положення цього Закону.

Частиною п`ятою статті 13 Закону №2473 передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до частини восьмої статті 13 Закону №2473 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Розглянувши та проаналізувавши доводи позивача, судом встановлено наступне.

ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ до перевірки, чи до суду не надавались відомості щодо звернення до судових органів з позовною заявою до нерезидента Іпегсо ОСОБА_2 (Швейцарія) про стягнення боргу по контракту №14/1X721/РС-Р від 18.11.2020 року.

Висновок Міністерства економіки України щодо продовження строків розрахунків за контрактом №14/ПЯ/21/ГС-Р від 18.11.2020 року, укладений з нерезидентом Іпегсо ОСОБА_1 (Швейцарія), ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ також не надавався.

ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ не надавались підтверджуючі документи уповноважених органів, що засвідчують дію форс-мажорних обставин.

Щодо правомірності нарахування пені відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473 "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон № 2473) з урахуванням вимог пунктів 52-1, 52-5 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України (далі -ПКУ) суд зазначає наступне.

Згідно з п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах другому - дев`ятому цього пункту.

Протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України

Частиною 7 статті 13 Закону №2473-УІІІ передбачено, що у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 112 ПК України, встановлені загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

Згідно із п. 112.1 ст. 112 ПК України, особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 112.2 ст. 112 ПК України, особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Пунктом 112.7 статті 112 ПК України, визначено, якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Такий підхід відповідає принципу індивідуальної податкової відповідальності, який неодноразово наголошувався Верховним Судом та Європейським судом з прав людини. Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово підтвердив у рішеннях по справах "Булвес АД проти Болгарії", "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії", "Сєрков проти України", "Інтерсплав проти України" та ін.

У відповідності до ст. 129.9. ПК України пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках: 129.9.7. вчинення діяння (дія бо бездіяльності) особою внаслідок введення воєнного, надзвичайного стану;

Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Т аким чином, законом №2120 від 15.03.2022 № 2120-ІХ встановлено не нарахування пені, а також анулювання нарахованої пені відповідно до статті 129 ПКУ у разі вчинення особою діяння (дії або бездіяльності) внаслідок введення воєнного, надзвичайного стану, а також в інших випадках, передбачених ПКУ (підпункт 129.9.7 пункту 129.9 статті 129 ПКУ).

Абзацом сімнадцятим п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ визначено, що разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Крім того, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ визначено, що податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок; б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; в) фактичних перевірок.

Тобто, враховуючиззазначене, вбачається, що на пеню, нараховану відповідно до Закону №2473, не поширюється положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПКУ.

При цьому норми Закону №2473 та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Щодо посилань на форс-мажорні обставини (введений в Україні воєнний стан), повідомляє наступне.

Підтвердженням виникнення та закінченням дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) (абзац другий частини 6 статті 13 Закону № 2473).

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України від 2 грудня 1997 року № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» (далі - Закон № 671) та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово- промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5) (далі - Регламент).

Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово- промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (частина 1 статті 14і Закону № 671).

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина 2 статті 141 Закону № 671). Підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14 і Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими та/чи іншими нормативними актами, які впл

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (пункт 6.2 Регламенту).

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні позивач, який посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинен довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 23.02.2022 № 922/2897/21, від 04.06.2022 № 922/2394/21.

Отже, ТОВ АГРОФІРМА ІВАНІВКА АГ не надало документ уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного контракту, який підтверджує виникнення та закінчення дії форс- мажорних обставин.

Щодо посилань Скаржника на зупинення строків на період дії воєнного стану та заборону нарахування пені у період дії карантину та воєнного стану суд зазначає наступне.

Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший пункт 1.1 статті 1 Кодексу).

Відповідно до статті 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону № 2473 (частина 1 статті 3 Закону № 2473).

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно Законом № 2473. Зміна положень Закону № 2473 здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень Закону № 2473 може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону (частина 2 статті 3 Закону № 2473).

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням Закону № 2473, застосовуються положення Закону № 2473 (частина 3 статті 3 Закону № 2473).

Крім того, Закон № 2473 не містить положень, які звільняють осіб від відповідальності за порушення вимог цього закону у період дії карантину, воєнного стану, а також застосування положень цивільного законодавства.

Таким чином, положення підпункту 129.9.7 пункту 129.29 статті 129, абзацу одинадцятого пункту 52і, підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, статей 253, 254 ЦКУ не поширюються на відносини, які регулюються Законом № 2473.

Щодо посилань Скаржника на форс-мажорні обставини суд зазначає наступне.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) (абзац другий частини 6 статті 13 Закону № 2473).

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України від 2 грудня 1997 року № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» (далі - Закон № 671) та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово- промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5) (далі - Регламент).

Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово- промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (частина 1 статті 14і Закону № 671).

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина 2 статті 14і Закону № 671).

Підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14і Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами (пункт 6.1 Регламенту).

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (пункт 6.2 Регламенту). ДПС звертає увагу, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор (обставини непереборної сили) - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Збройна агресія проти України, воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняють від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ними обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Водночас, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні скаржник, який посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинен довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

У разі здійснення підприємницької діяльності Скаржник має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 № 910/8580/22.

ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» у позові зазначає, що відповідно рішення тринадцятої сесії обласної ради від 10.02.2023 № 2-13/УШ «Про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин» ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» є суб`єктом господарювання, що постраждав внаслідок обставин непереборної сили на території Чернігівської області.

Разом з тим, позивач не надав документів, визначених абзацом другим частини 6 статті 13 Закону № 2473, які засвідчують виникнення форс-мажорних обставин.

Окремо суд зазначає, що Законом № 2473 не передбачено встановлення вини резидента як необхідної умови притягнення особи до відповідальності за порушення граничних строків розрахунків, встановлених НБУ, за зовнішньоекономічною операцією з імпорту/експорту товарів, а тому достатньо наявності факту порушення відповідних строків.

Враховуючи наведене вище, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 22.06.2023 № 6328/ж10/25-01-07-00 винесено Головним управлінням ДПС у Чернігівській області правомірно, прийняте на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванівка АГ" необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванівка АГ" (с. Іванівка,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,15562) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 16 листопада 2023 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ