Справа № 160/24120/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
20.09.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового та страхового стажу роботи вищезазначений період роботи, у тому числі записи №1, 2 у трудовій книжці, за якими 20.03.1981 року (згідно запису №1) прийнято на посаду няні у дитячі ясла/сад шахти ім. А.А. Скочинського виробничого об`єднання «Донецьк вугілля» (підстава: наказ №296 від 19.03.1981 року), а 29.05.1986 року (згідно запису №2) була звільнена з даної посади по догляду за дитиною (підстава: наказ №452 від 29.05.1986 року), з моменту виникнення права на пенсію.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що їй було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з тим, що період роботи з 20.03.1981 року по 29.05.1986 року не враховано до страхового стажу через те, що на титульній сторінці позивача відсутня печатка підприємства, яке відкривало трудову книжку. Позивач зауважує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. У зв`язку з чим звернулась до суду з даною позовною заявою.
22.09.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
23.10.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач-2 зазначив, що період роботи позивача з 20.03.1981 року по 29.05.1986 року, який зазначений в трудовій книжці позивача не зарахований, оскільки на титульній сторінці трудової книжки позивача відсутня печатка підприємства, яке відкривало дану трудову книжку. Згідно наданих документів страховий стаж позивача є недостатнім для призначення пенсії за віком. У зв`язку з чим відповідач-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримало копію ухвали про відкриття провадження у справі 29.09.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідач-1 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, як і заяви про визнання позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
18.08.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В даному рішенні зазначено, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 20.03.1981 року, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка.
Також в даному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 28 років 07 місяців 06 днів, а вік заявника 59 років 11 місяців 17 днів.
З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 судом встановлено, що до страхового стажу позивача зараховано наступні періоди: з 30.11.1983 року по 14.12.1987 року, з 29.01.1988 року по 01.04.1992 року, з 27.02.1997 року по 26.06.1997 року, з 25.12.1997 року по 18.06.1998 року, з 05.01.1999 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 31.08.2022 року, з 27.09.2022 року по 26.01.2023 року та з 28.04.2023 року по 30.06.2023 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Як встановлено судом в трудовій книжці серії НОМЕР_1 містяться наступні записи (далі мовою оригіналу):
- 20.03.1981 року принята няней в детские ясли сад №296 Шахты имени А.А. Скочинсокго Производственного объединиея «Донецкуголь»;
- 29.05.1986 року уволена по уходу за ребенком до 8 лет по ст.35 КЗоТ УССР.
Як встановлено з матеріалів пенсійної справи, зокрема, з розрахунку страхового стажу позивача, позивачу враховано до страхового стажу вказаний період роботи частково, а саме: з 30.11.1983 року по 29.05.1986 року.
В свою чергу період роботи з 20.03.1981 року по 29.11.1983 року пенсійним органом не враховано до страхового стажу позивача.
Відповідач-2 при відмові в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 20.03.1981 року по 29.11.1983 року, керувався, тим що на титульній сторінці трудової книжки позивача відсутня печатка підприємства, яке відривало трудову книжку.
Суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем-2 протиправно не враховано до страхового стажу позивача період її роботи з 20.03.1981 року по 29.11.1983 року.
Враховуючи вищевикладене, з метою відновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивача періоду роботи з 20.03.1981 року по 29.11.1983 року.
В свою чергу суд звертає увагу, що в позовних вимогах позивач фактично просить врахувати до її страхового стажу період роботи з 20.03.1981 року по 29.05.1986 року. Однак вказаний період роботи частково враховано до страхового стажу позивача, а саме: з 30.11.1983 року по 29.05.1986 року. Таким чином суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення вказаних позовних вимог.
Крім цього суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-IV, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Таким чином, станом на дату звернення позивача до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мали особи за наявності страхового стажу не менше 30 років.
Як встановлено в спірному рішенні страховий стаж позивача становить 28 років 07 місяців 06 днів, а спірний період, який підлягає врахуванню до страхового стажу позивача, а саме: з 20.03.1981 року по 29.11.1983 року становить 02 роки 08 місяців 09 днів.
Таким чином, страховий стаж позивача станом на дату звернення до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком становить 31 рік 03 місяці 15 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Однак суд звертає увагу, що позивач в прохальній частині позовної заяви не просить зобов`язати пенсійний орган призначити позивачу пенсію за віком.
Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи вищенаведене, з огляду на той факт, що позивач набула беззаперечне право на призначення пенсії за віком, а суттю вказаного спору є відмова пенсійного органу в призначення пенсії за віком, суд доходить висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком.
Вирішуючи питання стосовно дати з якої підлягає призначенню позивачу пенсія, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Суд зазначає, що станом на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії позивачу виповнилось 59 років 11 місяців 17 днів, в свою чергу народилась позивач 01.09.1963 року. Отже суд доходить висновку, що пенсія за віком підлягає призначенню позивачу з 02.09.2023 року.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вищенаведене, враховуючи той факт, що позовні вимоги, які не підлягають задоволенню є похідними вимогами, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 20.03.1981 року по 29.11.1983 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 02.09.2023 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський