Справа № 420/30937/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., вивчивши позовну заяву Приватного підприємства «Арт-Тексгруп» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску пропуску товарів, транспортних засобів чи комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товару № UA500020/2023/000029/2 від 23.02.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску пропуску товарів, транспортних засобів чи комерційного призначення від 23.02.2023 № UA500020/2023/000059.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених КАС України.

Так, в постанові від 14.05.2019 по справі № 826/8432/18, а також в низці рішень по іншим справам, Верховний Суд зазначив, що ціною позову є грошовий вираз майнових вимог позивача, що являється різницею митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів. Сума, яку необхідно доплатити для випуску товарів у вільний обіг, є загальною сумою майнових вимог позивача, тобто ціною позову.

Таким чином, оскільки прийняття контролюючим органом рішень про коригування митної вартості безпосереднім наслідком має зміну складу майна позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості є вимогами майнового характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 169 КАС України в позовній заяві зазначаються зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду юридичною позову майнового характеру встановлена ставка в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже позивачем, в порушення вимог п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» не зазначено ціну позову майнового характеру, що є різницею митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів.

Крім того, в порушення вимог ч. 3 ст. 161 КАС України, до позову не додано документ про сплату судового збору. Натомість позивач просить відстрочити йому сплату судового збору на один місяць від дати відкриття провадження у справі.

В обґрунтування клопотання зазначено, що внаслідок введення в державі воєнного стану, здійснення підприємницької діяльності дуже ускладнилося у зв`язку з втратою ринку збуту товару, продаж якого здійснює позивач, а також втратою значної кількості постійних клієнтів. Великий розмір судового збору, а також вищезазначені обставини позбавляють можливості позивача оплати судовий збір одночасно з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 та пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі ЗУ № 3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У позовній заяві представник позивача зазначає, що позивач не має можливості сплатити судовий збір, однак будь-яких доказів на підтвердження наявності правових підстав для відстрочення від сплати судового збору позивачем не зазначено та до позовної заяви не додано, рівно як і не зазначено причин неможливості їх самостійного надання.

Водночас, на підтвердження майнового стану ПП «Арт-Тексгруп», який унеможливлює сплату судового збору, до суду не надано жодного документу.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та безпідставним, оскільки не дозволяє суду оцінити фінансове становище позивача, у зв`язку із чим таке клопотання не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, серед іншого, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, в порушення вимог вищезазначеної норми, представником позивача в адміністративному позові не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, що є підставою для залишення позову без руху.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року по справі №640/33154/20, провадження № К/990/19287/23.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 169 КАС України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 18 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, керуючись ст. 169 КАС України, суд

УХВАВИВ:

В задоволенні клопотання Приватного підприємства «Арт-Тексгруп» про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Приватного підприємства «Арт-Тексгруп» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску пропуску товарів, транспортних засобів чи комерційного призначення залишити без руху, надавши п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

Повідомити адвокату про його обов`язок зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 18 КАС України та зазначити про це у позовній заяві.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк