Справа № 160/11442/23
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/11442/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року (суддя Сліпець Н.Є.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № М-83/6/1201-23/1201.4.4/2756-23 від 10.02.2023 та рішення № М-302/6/1201-23/1201.4.4/9444-23 від 08.05.2023, якими позивачеві відмовлено в прийнятті Декларації про відмову від громадянства російської федерації; зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти у позивача Декларацію про відмову від громадянства російської федерації; зобов`язати оформити Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області позивачу довідку про реєстрацію громадянином України; стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути питання щодо прийняття/повернення ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства російської федерації, з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області судові витрати з правничої допомоги в розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн та зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині способу відновлення порушеного права, позивач подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив, що судом обрано неефективний спосіб захисту прав та законних інтересів позивача. Просить позов в цій частині задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, зазначає про правомірність відмови в прийнятті декларації.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, відповідачем підтверджено, що ОСОБА_1 , будучи громадянином рф, 03.03.2021 подав до уповноваженого органу ДМС заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням.

Одночасно ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України та подати до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства російської федерації, виданим уповноваженим на те органом цієї держави. У разі неотримання ним з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства (підданства) російської федерації він зобов`язується подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина до уповноваженого органу цієї держави (російська федерація).

Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 26.05.2021 прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням на підставі частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України».

Позивач отримав довідку від 04.06.2021 № 511/21 про реєстрацію громадянином України та тимчасове посвідчення громадянина України від 05.11.2021 зі строком дії до 26.05.2023.

ОСОБА_1 06.02.2023 та 28.04.2023 звертався до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства, в якій просив прийняти від нього декларацію про відмову від іноземного громадянства, з посиланням на існування незалежних від нього причин неотримання документу про припинення іноземного громадянства російської федерації.

В обґрунтування поважності причин подання відповідної декларації ОСОБА_1 зазначив, що в зв`язку з припиненням роботи посольства російської федерації в Україні, припиненням консульського прийому громадян з початку збройної агресії російської федерації, а також враховуючи, що внаслідок широкомасштабних воєнних дій проїзд на територію російської федерації є для позивача неможливим, останній позбавлений можливості отримати документ про припинення громадянства російської федерації.

Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надано відповіді від 10.02.2023 та від 08.05.2023, в яких відповідач послався на відсутність правових підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства, вичерпний перелік яких визначений Законом України «Про громадянство України».

Вказані відмови стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Статтею 1 цього ж Закону визначено, що декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Відповідач наполягає, що даний перелік «незалежних від особи причин» є вичерпним, а тому правові підстави для прийняття від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства відсутні.

Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи відповідача необґрунтованими та нерозсудливими, адже є загальновідомим фактом повномасштабне воєнне вторгнення російської федерацію на територію України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3).

На сьогодні дія воєнного стану продовжена згідно з відповідними Указами Президента України.

У зв`язку зі збройною агресією та масованим вторгненням збройних сил рф в Україну 24 лютого 2022 року були офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією.

Це означає, що посольства та консульства рф в Україні припинили свою діяльність.

Визнання офіційно цього факту не потребує додаткового доведення з боку позивача про наявність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), адже як в законодавстві України, так і в законодавстві рф відсутнє правове регулювання процедури припинення громадянства (підданства) за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між відповідними державами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відмови відповідача у прийнятті від ОСОБА_1 декларацій про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації є протиправними, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Натомість суд апеляційної інстанції в цій частині фактично відмовив у задоволенні позову, адже резолютивна частина рішення не містить висновок про протиправність відмов у прийнятті Декларацій.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, якими визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Статтею 245 КАС України встановлено, що в разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналіз наведених правових норм дає можливість дійти висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору має встановити, насамперед, чи було допущено з боку суб`єкта владних повноважень порушення прав та законних інтересів позивача та тільки після встановлення такого порушення суд зобов`язаний обрати спосіб поновлення порушеного права особи.

Натомість суд першої інстанції, не визнаючи порушення права позивача, зобов`язав відповідача здійснити певні дії, що не відповідає засадам адміністративного судочинства.

Також суд апеляційної інстанції доходить висновку, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту прав та законних інтересів позивача не є ефективним, адже в своїх листах відповідач чітко вказав, що підстави для прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства визначені Законом України «Про громадянство України» та є вичерпними.

Таким чином, відповідач розглянув подані ОСОБА_1 заяви по суті та дійшов висновку, що правові підстави для прийняття декларацій відсутні.

Суд під час розгляду справи констатував поважність причин неотримання позивачем документа про припинення іноземного громадянства (підданства) та протиправність відмови міграційної служби в прийнятті декларації про відмову від громадянства рф, відтак належним способом поновлення порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача прийняти відповідну декларацію.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

В частині розподілу судових витрат, позивач не навів аргументи, які свідчать про необґрунтоване зменшення судом першої інстанції витрат на правничу допомогу. Матеріали справи також не містять належних доказів, що позивачем понесені такі витрат в розмірі 5000,00 грн, відтак апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року в адміністративній справі № 160/11442/23 скасувати в частині відмови в задоволенні позову щодо визнання протиправними відмов у прийнятті декларацій та зобов`язання Головне управління ДМС у Дніпропетровській області повторно розглянути питання щодо прийняття/повернення ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства російської федерації, з урахуванням висновків суду.

Позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в прийнятті Декларації про відмову від громадянства російської федерації ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти подану ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства російської федерації.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 41 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 16 листопада 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 16 листопада 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров