Справа № 400/2272/22
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 р. № 400/2272/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Тяннікової А.С., представників позивача Чамари Л.В. і Степанова Д.Г., представників відповідача Носової О.Г. і Панова А.О. за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.12.2021 № 704, № 704, № 704,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП»» (далі Підприємство або позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати прийняте 17.12.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (далі Управління або відповідач) податкове повідомлення-рішення № 704;

визнати протиправним та скасувати прийняте 17.12.2021 Управлінням податкове повідомлення-рішення № 704;

визнати протиправним та скасувати прийняте 17.12.2021 Управлінням податкове повідомлення-рішення № 704.

На обґрунтування позовних вимог Підприємство, зокрема, вказало на недоведеність висновків контролюючого органу про допущені позивачем порушення податкового законодавства, на правильність формування показників податкових декларацій та підтвердження їх відповідними первинними документами. Крім того, Підприємство послалося на абзац третій пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якого наявність зареєстрованих податкових накладних є достатньою підставою для декларування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Управління позов заперечило, зазначило у відзиві (т. 4, арк. 116-132), що результати проведеної перевірки Підприємства, під час якої була також врахована наявна у контролюючого органу податкова інформація, свідчать про нереальність господарських операцій, результати яких позивач відобразив у своїх деклараціях.

Підприємство подало відповідь на відзив (т. 4, арк. 154-163), правом подати заперечення Управління не скористалося.

Позивач під час підготовчого засідання подав додаткові документи (т. 4, арк. 192-260) та додаткові пояснення (т. 5, арк. 33-48); відповідач подав розрахунки (т. 5, арк. 1-6) та додаткові пояснення (т. 5, арк. 11-13).

Ухвалою від 11.05.2023 (т. 4, арк. 149-150) суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державного концерну «Укроборонпром».

В судовому засіданні представники Підприємства вимоги адміністративного позову підтримали, представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити.

Як встановлено судом, з 03.11.2021 до 11.11.2021 посадові особи Управління провели перевірку Підприємства, результати якої оформили «Актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МИКОЛАЇВСЬКИЙ АВІАРЕМОНТНИЙ ЗАВОД «НАРП» () з метою дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» від 18.11.2021 № 8353/14-29-07-04/09794409, далі Акт, т. 1, арк. 13-104).

Згідно з Актом (стор. 158), Підприємство порушило:

пункт 198.1, пункт 198.2, пункт 198.3 статті 198, пункт 200.1, пункт 200.4 статті 200 Податкового кодексу, що призвело до завищення суми податку на додану вартість (далі ПДВ), що підлягає бюджетному відшкодуванню за серпень 2021 року, на 1 240 830 грн, та до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 562 152 грн;

пункт 200.1, пункт 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, оскільки не мало права на отримання бюджетного відшкодування та на врахування у складі від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування на рахунок платника податку суми 6 935 грн.

За результатами розгляду заперечень Підприємства (т. 1, арк. 105-109) Управління залишило висновки Акта без змін (т. 1, арк. 110-115).

На підставі висновків Акта Управління 17.12.2021 прийняло податкові повідомлення-рішення:

№ 704, яким зменшило Підприємству суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану на рахунок платника у банку за серпень 2021 року, на 1 240 830 грн, та, на підставі пункту 123.3 статті 123 Податкового кодексу України, застосувало до позивача штраф в сумі 620 415 грн (далі ППР № 1, арк. 122-123);

№ 704, яким зменшило Підприємству розмір від`ємного значення суми ПДВ за серпень 2021 року на 562 152 грн (далі ППР № 2, арк. 124-125);

№ 704, яким відмовило у бюджетному відшкодуванні з ПДЛВ за серпень 2021 року на 6 935 грн (далі ППР № 3, т. 1, арк. 126-127).

Скаргу Товариства на податкові повідомлення-рішення (т. 1, арк. 116-121) Державна податкова служба України не задовольнила (т. 1, арк. 128-130).

Згідно з Актом (стор. 9), у податковій декларації з ПДВ за серпень 2021 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків, Підприємство вказало:

усього податкового кредиту (рядок 17) 3 407 346 грн, в т. ч. від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду (рядки 16 та 16.1) 1 391 138 грн;

від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19) 3 093 678 грн;

підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) 2 399 900 грн;

зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 20.3) 693 778 грн.

Висновки про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування (1 240 830 грн) та від`ємного значення (562 152 грн), загальна не визнана відповідачем сума 1 802 982 грн, обґрунтовані таким (стор. 142 Акта).

1. Завищення податкового кредиту (рядок 10.1 декларації за серпень 2021 року) на 883 596 грн, у т.ч. за постачальниками:

- ТОВ «СКАІРПРОМ» - 27 775 грн;

- ТОВ «НВП «СПЕЦСЕРВІС»» - 39 133 грн;

- ТОВ «СНГ-КОМПЛЕКТ» - 21 682 грн;

- ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» - 86 780 грн;

- ТОВ «АКСАРІЯ» - 560 352 грн;

- ТОВ «АФІФІНСЕРВІС» - 100 000 грн;

- ТОВ «МАРШАЛ АТ» - 864 грн;

- ТОВ «ТД «ПІДШИПНИКЦЕНТР»» - 27 720 грн;

- ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПК ІНДУСТРІЯ»» - 19 290 грн.

Із загальної суми 883 596 грн у ППР № 1 відповідач врахував 321 444 грн, у ППР № 2 562 152 грн.

2. Завищення показника рядка 16.1 декларації за серпень 2021 року (від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, - значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду, на 919 386 грн, у т.ч. за постачальниками:

- ТОВ «СНГ-КОМПЛЕКТ» - 4 276 грн (податковий кредит липня 2021 року);

- ТОВ «НВП «СПЕЦСЕРВІС»» - 16 419 грн (податковий кредит липня 2021 року);

- ТОВ «СКАІРПОМ» - 7 230 грн (податковий кредит червня 2021 року), 63 323 грн (податковий кредит липня 2021 року);

- ТОВ «АКСАРІЯ» - 108 900 грн (податковий кредит червня 2021 року), 580 050 грн (податковий кредит липня 2021 року);

- ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» - 128 180 грн (податковий кредит червня 2021 року), 2 720 грн (податковий кредит липня 2021 року);

- ТОВ «МАРШАЛ АТ» - 490 грн (податковий кредит червня 2021 року), 598 грн (податковий кредит липня 2021 року);

- ТОВ «НВО «КРИЙ» - 7 200 грн (податковий кредит червня 2021 року).

Суму 919 386 грн позивач заявив до відшкодування (додаток 3 до декларації, т. 4, арк. 173-177), тому відповідач врахував її у ППР № 1.

Доводи відповідача про завищення податкового кредиту на 883 596 грн:

1. ТОВ «АКСАРІЯ» (стор. 15-59) - 560 352 грн (з яких 192 410 грн були заявлені до бюджетного відшкодування, 367 942 грн включені до від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. На стор. 49-52 Акта Управління вказало, що «… податкові накладні, виписані ТОВ «АКСАРІЯ» … у травні, липні, серпні 2021 року на адресу ДП «НАРП» згідно даних ЄРПН, які ДП «НАРП» віднесено до складу податкового кредиту за травня, липня, серпня 2021 року податкової декларації з ПДВ за серпня 2021 року, наведено у таблиці …». У таблиці зазначені суми: травень 2021 року 19 098 грн, липень 2021 року 17 000 грн, серпень 2021 року 573 331,40 грн, всього 609 429,40 грн.

У додатку 1 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2021 року (т. 4, арк. 167-170) Підприємство заявило податковий кредит за цим постачальником у сумі 609 429,40 грн (позиції 88-90 Таблиці 2.1. Відомості про операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставками 7% і 14%), у тому числі 19 098 грн за податковими накладними, складеними у травні 2021 року, 17 000 грн за податковими накладними, складеними у липні 2021 року, 573 331,40 грн за податковими накладними, складеними у серпні 2021 року.

В той же час, на стор. 58-59 Акта зазначено: «… господарська операція між ДП «НАРП» та ТОВ «АКСАРІЯ» не відбулася, відсутнє придбання товару, первинні документи не відповідають фактичному руху активів та не можуть враховуватись в даних податкового обліку, при декларуванні взаємовідносин з ТОВ «АКСАРІЯ» в травні на суму ПДВ 19098 грн, в липні 2021 року на суму ПДВ 17000 грн, в серпні 2021 року на суму ПДВ 524254 грн в декларації з податку на додану вартість за серпень 2021 року, ДП «НАРП» порушено вимоги п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завишення податкового кредиту (р.10.1 та р.17) за серпень 2021 року на суму ПДВ 560352 грн, завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 1924120 грн та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 367942 гривень …».

Будь-яких пояснень, чому з податкового кредиту серпня 2021 року (609 429,40 грн) відповідач не визнав лише частину (560 352 грн), Акт не містить. Згідно з висновками контролюючого органу, позивач повністю заперечив право позивача на податковий кредит за операціями з цим постачальником, тому не зрозуміло, яким чином була визначена сума 560 352 грн.

Інформації про те, що сума 560 352 грн не підтверджена зареєстрованими податковими накладними, Акт не містить.

Відповідач вказав, що у видаткових накладних відсутня інформація про довіреність особи, яка отримала товар; у книзі обліку довіреностей відсутні відповідні записи; в експрес-накладних (перевізник - ТОВ «НОВА ПОШТА») відсутня інформація про найменування та кількість продукції; не надані документи на підтвердження транспортування товару від відділень ТОВ «НОВА ПОШТА» до Підприємства; не надані сертифікати якості виробника, паспорти тощо.

Крім того, на стор. 49 Акта відповідач вказав, що позивач не надав договір поставки від 18.12.2020 № 419А-20 із специфікацією до нього (при цьому Актом не встановлено, що саме цей договір має відношення до тих поставок, ПДВ за якими позивач задекларував у серпні 2021 року податковий кредит); у специфікаціях до договорів «… не зазначено саме місце завантаження та розвантаження закупленого товару, неможливо ідентифікувати куди саме прибув товар, яким автотранспортом, спосіб доставки …».

З урахуванням наявної податкової інформації щодо ТОВ «АКСАРІЯ», його господарських операцій з іншими особами контролюючий орган встановив відсутність господарської операції позивача та ТОВ «АКСАРІЯ» та неможливість врахування первинних документів у податковому обліку Підприємства.

2. ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» (стор. 59-69) - 86 780,20 грн, ця сума була включена до від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Інформації про те, що сума 86 780,20 грн не підтверджена зареєстрованими податковими накладними, Акт не містить.

Відповідач вказав, що у видаткових накладних відсутня інформація про довіреність особи, яка отримала товар; у книзі обліку довіреностей відсутні відповідні записи; в експрес-накладних (перевізник ТОВ «НОВА ПОШТА») відсутня інформація про найменування та кількість продукції; не надані документи на підтвердження транспортування товару від відділень ТОВ «НОВА ПОШТА» до Підприємства; не надані сертифікати якості виробника, паспорти тощо.

Крім того, на стор. 62 Акта відповідач вказав, що (… специфікаціях … до договорі … не зазначено саме місце завантаження та розвантаження закупленого товару, неможливо ідентифікувати куди саме прибув товар, яким автотранспортом, спосіб доставки …».

З урахуванням наявної податкової інформації щодо ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» та його постачальників контролюючий орган встановив відсутність господарської операції позивача та ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» та неможливість врахування первинних документів у податковому обліку Підприємства.

3. ТОВ «СКАІРПРОМ» (стор. 69-81) 27 775 грн, ця сума була включена до від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Інформації про те, що сума 27 775 грн не підтверджена зареєстрованими податковими накладними, Акт не містить.

Відповідач вказав, що у видаткових накладних вказана неповна адреса постачальника, відсутня інформація про довіреність особи, яка отримала товар; у книзі обліку довіреностей відсутні відповідні записи; в експрес-накладних (перевізник ТОВ «НОВА ПОШТА») відсутня інформація про найменування та кількість продукції; не надані документи на підтвердження транспортування товару від відділень ТОВ «НОВА ПОШТА» до Підприємства; не надані сертифікати якості виробника, паспорти тощо.

Крім того, на стор. 73 Акта відповідач вказав, що позивач не надав договір поставки від 01.06.2021 № 295А-21; у специфікаціях до договорі «… не зазначено саме місце завантаження та розвантаження закупленого товару, неможливо ідентифікувати куди саме прибув товар, яким автотранспортом, спосіб доставки …».

З урахуванням наявної податкової інформації щодо ТОВ «СКАІРПРОМ» та його постачальників контролюючий орган встановив відсутність господарської операції позивача та ТОВ «СКАІРПРОМ» та неможливість врахування первинних документів у податковому обліку Підприємства.

4. ТОВ «СНГ-КОМПЛЕКТ» (стор. 81-91 Акта) 21 862 грн (з яких 450 грн були заявлені до бюджетного відшкодування, 21 232 грн включені до від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Інформації про те, що сума 21 862 грн не підтверджена зареєстрованими податковими накладними, Акт не містить.

Відповідач вказав, що у видаткових накладних відсутня інформація про довіреність особи, яка отримала товар; у книзі обліку довіреностей відсутні відповідні записи; в експрес-накладних (перевізник ТОВ «НОВА ПОШТА») відсутня інформація про найменування та кількість продукції; не надані документи на підтвердження транспортування товару від відділень ТОВ «НОВА ПОШТА» до Підприємства; не надані сертифікати якості виробника, паспорти тощо.

Крім того, на стор. 85 Акта відповідач вказав, що позивач не надав договір поставки щодо частини товарів, зазначених у відповідних податкових накладних.

З урахуванням наявної податкової інформації щодо ТОВ «СНГ-КОМПЛЕКТ» та його постачальників контролюючий орган встановив відсутність господарської операції позивача та ТОВ «СНГ-КОМПЛЕКТ» та неможливість врахування первинних документів у податковому обліку Підприємства.

5. ТОВ «НВП «СПЕЦСЕРВІС»» (стор. 91-99 Акта) 39 133 грн, ця сума була включена до від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Інформації про те, що сума 39 133 грн не підтверджена зареєстрованими податковими накладними, Акт не містить.

Відповідач вказав, що у книзі обліку довіреностей відсутня інформація про осіб, зазначених у видаткових накладних; не надані документи на підтвердження транспортування товару від відділень ТОВ «НОВА ПОШТА» (перевізник) до Підприємства; не надані сертифікати якості виробника, паспорти тощо.

Крім того, на стор. 95 Акта відповідач вказав, що у специфікаціях до договорів «… не зазначено саме місце завантаження та розвантаження закупленого товару, неможливо ідентифікувати, кули саме прибув товар, яким автотранспортом, спосіб доставки …».

З урахуванням наявної податкової інформації щодо ТОВ «НВП «СПЕЦСЕРВІС»», його господарських операцій з іншими особами контролюючий орган встановив відсутність господарської операції позивача та ТОВ «НВП «СПЕЦСЕРВІС»» та неможливість врахування первинних документів у податковому обліку Підприємства.

6. ТОВ «АВІАФІНСЕРВІС» (стор. 99-105 Акта) 100 000 грн, ця сума була заявлена до бюджетного відшкодування.

Інформації про те, що сума 100 000 грн не підтверджена зареєстрованими податковими накладними, Акт не містить.

Відповідач вказав, що у видатковій накладній відсутня інформація про довіреність особи, яка отримала товар; у книзі обліку довіреностей відсутні відповідні записи; у товарно-транспортній накладній від 11.08.2021 № Р18 (т. 4, арк. 12) не заповнена таблиця «Вантажно-розвантажувальні операції; відсутня інформація про відстань перевезення, розрахунок сплати; не надані сертифікати якості виробника, паспорти тощо.

Крім того, на стор. 101 Акта відповідач вказав, що у специфікації до договору «… не зазначено саме місце завантаження закупленого товару, неможливо ідентифікувати, куди саме прибув товар, яким автотранспортом, спосіб доставки …».

З урахуванням наявної податкової інформації щодо ТОВ «АВІАФІНСЕРВІС» та його постачальників контролюючий орган встановив відсутність господарської операції позивача та ТОВ «АВІАФІНСЕРВІС» та неможливість врахування первинних документів у податковому обліку Підприємства.

7. ТОВ «МАРШАЛ АТ» (стор. 105-111 Акта) 864 грн, ця сума була заявлена до бюджетного відшкодування.

У додатку 1 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2021 року (т. 4, арк. 167-170) Підприємство заявило податковий кредит за цим постачальником у сумі 4 373,93 грн (позиція 29 Таблиці 2.1 Відомості про операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставками 7% і 14%).

Про це вказано на стор. 106 Акта.

Зміст аргументів щодо безпідставного, на думку контролюючого органу, декларування позивачем у складі податкового кредиту, від`ємного значення та суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, ПДВ за господарськими операціями з ТОВ «МАРШАЛ АТ», є аналогічним змісту аргументів, що наведені вище.

При цьому, не визнав відповідач лише частину податкового кредиту 864 грн. Причина відсутність в базі даних Єдиного реєстру податкових накладних інформації про придбання ТОВ «МАРШАЛ АТ» певного товару клею ВК-25. Саме цей товар, поряд з іншими, ТОВ «МАРШАЛ АТ» продало Підприємству.

8. ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПК ІНДУСТРІЯ»» (стор. 111-120 Акта) 19 290 грн, ця сума була включена до від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду.

Інформації про те, що сума 19 290 грн не підтверджена зареєстрованими податковими накладними, Акт не містить.

Відповідач вказав, що у книзі обліку довіреностей відсутня інформація про осіб, зазначених у видаткових накладних; не надані документи на підтвердження транспортування товару від відділень ТОВ «НОВА ПОШТА» (перевізник) до Підприємства; не надані сертифікати якості виробника, паспорти тощо.

З урахуванням наявної податкової інформації щодо ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПК ІНДУСТРІЯ», його господарських операцій з іншими особами, контролюючий орган встановив відсутність господарської операції позивача та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПК ІНДУСТРІЯ» та неможливість врахування первинних документів у податковому обліку Підприємства.

9. ТОВ «ТД «ПІДШИПНИКЦЕНТР»» (стор. 120-126 Акта) 27 720 грн, ця сума була заявлена до бюджетного відшкодування.

Інформації про те, що сума 27 720 грн не підтверджена зареєстрованими податковими накладними, Акт не містить.

Відповідач вказав, що у видаткових накладних відсутня інформація про довіреність особи, яка отримала товар; у книзі обліку довіреностей відсутні відповідні записи; «… експрес-накладні містять суперечливу інформацію щодо найменування продукції, яка перевозилась, її кількість, що не дає змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію, чи дійсно товар, що зазначений у видаткових накладних транспортувався ТОВ «НОВА ПОШТА» …»; не надані документи на підтвердження транспортування товару від відділення ТОВ «НОВА ПОШТА» до Підприємства; не надані сертифікати якості виробника, паспорти тощо.

Крім того, на стор. 121 Акта відповідач вказав, що у специфікації до договору «… не зазначено саме місце завантаження закупленого товару, неможливо ідентифікувати, куди саме прибув товар, яким автотранспортом, спосіб доставки …».

З урахуванням наявної податкової інформації щодо ТОВ «ТД «ПІДШИПНИКЦЕНТР»» та його постачальників контролюючий орган встановив відсутність господарської операції позивача та ТОВ «ТД «ПІДШИПНИКЦЕНТР»» та неможливість врахування первинних документів у податковому обліку Підприємства.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Як вказано вище, Акт містить суперечливу інформацію щодо висновків за результатами перевірки, тому не може бути визнаний достовірним доказом для підтвердження сум, що вказані у ППР № 1 та ППР № 2 (ТОВ «АКСАРІЯ», ТОВ «МАРШАЛ АТ»).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. З огляду на це, твердження відповідача про завищення позивачем суми податкового кредиту, що був задекларований у серпні 2021 року, суперечить закону. З іншого боку, якщо контролюючий орган мав інформацію про те, що «… відсутнє джерело походження реалізованого товару на адресу ДП «НАРП» … неможливе здійснення постачання ідентифікованого товару з вищенаведеною номенклатурою по ланцюгу постачання …», він мав законні підстави для відмови в реєстрації відповідних податкових накладних.

Висновки відповідача про відсутність господарських операцій ґрунтуються на податковій інформації щодо контрагентів позивача та їх контрагентів. З цього приводу суд зазначив, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від господарських та виробничих можливостей контрагента. Відсутність, за твердженням відповідача, у контрагента власних або орендованих основних засобів не свідчить про безтоварність операцій. Переконання контролюючого органу про те, що контрагента позивача не мали достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів для здійснення господарських операцій, не можуть слугувати беззаперечними доводами щодо фактичного нездійснення господарських операцій, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, базуються на узагальненій податковій інформації без проведення контрольних заходів щодо постачальників позивача та дослідження первинних документів. Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.01.2018, 15.05.2018, 11.09.2019 у справах №№ 826/1398/14, 810/4391/16, 804/4787/16 відповідно.

Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської діяльності та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу. Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Верховний Суд у постанові від 17.02.2020 у справі № 826/2926/14 зауважив, що контролюючий орган повинен довести та надати належні докази, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріальне-технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договору.

Законодавством не пред`являються вимоги до суб`єктів підприємницької діяльності стосовно кількості працівників у штаті підприємства, наявності тих чи інших основних фондів, зокрема, складських приміщень, транспортних засобів тощо для здійснення господарської діяльності. Проте, податковий орган має довести, що відсутність таких ресурсів унеможливила в кожному конкретному випадку реальну можливість виконання правочину.

Податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, не ґрунтується не безпосередньому аналізі первинних документів, не є належним доказом у розумінні процесуального закону і сама по собі не породжує правових наслідків для платника податків.

Таке правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 27.03.2018 у справі № 816/809/17, від 15.05.2018 у справі № 810/4391/16.

Суд зазначив, що пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право, з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірки, здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків. Під час зустрічної звірки: здійснюється співставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків.

Цим правом Управління не скористалося, належних та допустимих доказів відсутності господарських операцій суду не подало.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Первинний документ, згідно з визначенням, що міститься у статті 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Договори, специфікації до договорів, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, сертифікати якості виробника, паспорти тощо не є первинними документами, оскільки не містять відомостей про господарську операцію.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (в редакції, що була чинною у 2021 році), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні містити такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операцій, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Зміст видаткових накладних дозволяє ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операцій, тому відповідач безпідставно не врахував ці документи.

Частина перша статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не вимагає зазначення у видатковій накладній інформації про довіреність (або про інший документ, яким особі надано відповідне право).

Форма експрес-накладних ТОВ «НОВА ПОШТА» не передбачає детальної інформації щодо товару.

Відповідно до пункту 11.1 глави 11 затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 «Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні», основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Відповідно, заповнення розділу «Вантажно-розвантажувальні операції» не є обов`язковим.

Крім того, Підприємство не декларувало податковий кредит, що був сплачений у складі вартості послуг з перевезення, тому експрес-накладні та товарно-транспортна накладна не є первинними документами, що підтверджують господарські операції з постачання товарів, результати яких Підприємство відобразило у декларації.

В Акті не зазначено, якими первинними документами позивач був зобов`язаний підтвердити транспортування товару від відділень ТОВ «НОВА ПОШТА» до Підприємства (в межах міста), і якою нормою законодавства такий обов`язок встановлений.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковим та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податків контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

На переконання суду, надані позивачем видаткові накладні відповідають вимогам до первинних документів, їхній зміст не суперечить змісту відповідних податкових накладних. В Акті наявна інформація про розрахунки за придбані товари та про їхнє оприбуткування. За такого, доводи про відсутність руху активів є безпідставними.

З урахуванням наведеного суд встановив, що Актом не підтверджені висновки про відсутність у позивача права відобразити у декларації за серпень 2021 року податковий кредит в сумі 883 596 грн.

Податковий кредит і від`ємне значення в сумі 919 386 грн позивач декларував у червні та липні 2021 року, у декларації за серпень 2021 року сума 919 386 грн була заявлена як значення рядку 21 попереднього звітного (податкового) періоду. У рядку 21 декларації з ПДВ зазначається сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду). На стор. 142-154 Акта міститься інформація про проведені відповідачем перевірки з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні Підприємством за червень 2021 року та за липень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. Пунктом 78.2 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. Задеклароване позивачем від`ємне значення в сумі 919 386 грн було перевірено до цієї перевірки, тому повторна перевірка є незаконною. Незаконність перевірки тягне за собою висновок про відсутність допустимих доказів податкових порушень.

Відповідач не подав суду доказів законності врахування під час цієї перевірки висновків інших перевірок (за результатами яких було встановлено завищення від`ємного значення на 919 386 грн). Інформації про результати інших перевірок, за відсутності інформації про прийняті за наслідками цих перевірок податкові повідомлення-рішення, про результати оскарження цих рішень (якщо таке оскарження було), про те, що відповідні висновки були обов`язковими для Підприємства при поданні декларації за серпень 2021 року, Акт не містить.

До відшкодування, згідно з пунктами 200.1 та 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, заявляється (за певних умов) від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

У підпункті «в» пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України вказано, що якщо за результатами камеральної або документальної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявлені у податковій декларації, то такий орган у разі з`ясування факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає податкове повідомлення-рішення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Таким чином, навіть якщо припустити, що на час цієї перевірки висновки попередніх перевірок про завищення від`ємного значення за червень 2021 року та за липень 2021 року на суму 919 386 грн (що в подальшому була врахована у рядку 16.1 «значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду», рядку 17 «усього податкового кредиту», рядку 19 - «від`ємне значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду», рядку 20.2.1 «сума від`ємного значення … яка підлягає бюджетному відшкодуванню … на рахунок платника у банку» декларації за серпень 2021 року), не були би спірними (у разі, якщо Підприємство не оскаржило відповідні податкові повідомлення-рішення про зменшення від`ємного значення, або якщо правильність висновків контролюючого органу була підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили), контролюючий орган мав відмовити у наданні бюджетного відшкодування на суму 919 386 грн (оскільки відсутнє від`ємне значення в такій сумі), а не зменшувати суму бюджетного відшкодування на 919 386 грн.

На підставі викладеного суд встановив, що відповідач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факти допущення позивачем порушень вимог податкового законодавства та правомірність ППР № 1 та ППР № 2.

На стор. 128-129 Акта Управління вказало, що Підприємство у додатку 3 (Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)) до податкової декларації з ПДВ за серпень 2021 року вказало, зокрема, такі суми:

4 075 грн, постачальник ТОВ «ТД «ПІДШИПНИКЦЕНТР»», період виникнення від`ємного значення серпень 2021 року (рядок 58);

563,58 грн, постачальник ТОВ «СТРОЙ МАРКЕТ», період виникнення від`ємного значення серпень 2021 року (рядок 64);

792,74 грн, постачальник ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ПРОМИСЛОВЕ ОБЛАДНАННЯ»», період виникнення від`ємного значення серпень 2021 року (рядок 74);

230,50 грн, постачальник АТ «УКРТЕЛЕКОМ», період виникнення від`ємного значення липень 2021 року (рядок 81);

1 748,30 грн, постачальник ТОВ «АІР-ПІВДЕНЬ», період виникнення від`ємного значення липень 2021 року (рядок 121).

За висновками контролюючого органу, підстав для такого декларування не було. Так, у серпні 2021 року ТОВ «ТД «ПІДШИПНИК ЦЕНТР»» не реєструвало податкові накладні на користь позивача, Підприємство не декларувало відповідну суму податкового кредиту, докази здійснення господарських операцій відсутні; з суми податкового кредиту 563,58 грн (постачальник ТОВ «СТРОЙ МАРКЕТ») Підприємство сплатило 475 грн, тому підстави для бюджетного відшкодування 88,58 грн відсутні; у серпні 2021 року ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ПРОМИСЛОВЕ ОБЛАДНАННЯ» не реєструвало податкові накладні на користь позивача, Підприємство не декларувало відповідну суму податкового кредиту, докази здійснення господарських операцій відсутні; у липні 2021 року АТ «УКРТЕЛЕКОМ» не реєструвало податкові накладні на користь позивача, Підприємство не декларувало відповідну суму податкового кредиту у липні 2021 року, докази здійснення господарських операцій відсутні; у липні 2021 року ТОВ «АІР ПІВДЕНЬ» не реєструвало податкові накладні на користь позивача, Підприємство не декларувало відповідну суму податкового кредиту у липні 2021 року, докази здійснення господарських операцій відсутні.

Ці висновки стали підставою для прийняття відповідачем ППР № 3.

У позовній заяві відсутні доводи щодо протиправності цього податкового повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представники позивача визнали правомірними висновки відповідача щодо порушень пунктів 200.1 та 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, за винятком висновку про відмову у наданні бюджетного відшкодування в сумі 230,50 грн. Так, представники Підприємства послалися на підпункт «а» пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якого підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами.

Відсутність податкової накладної не перешкоджає віднесенню до податкового кредиту суми ПДВ, сплаченого у складі вартості послуг зв`язку, тому суд не погодився з відповідачем в тому, що Підприємство не мало права на бюджетне відшкодування в сумі 230,50 грн.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

За подання позову (загальна сума, що вказана у ППР, 2 430 332 грн) Підприємство сплатило судовий збір в сумі 24 810 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, у грошовому виразі на 99,72% (2 423 627,50 грн), сума судового збору, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань позивача, - 24 740,53 грн (99,72 грн).

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037, ідентифікаційний код: 09794409) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код: 44104027) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 17.12.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № 704.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 17.12.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № 704.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 17.12.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № 704 частково, в сумі 230,50 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код: 44104027) на користь Державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037, ідентифікаційний код: 09794409) судовий збір у сумі 24740,53 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Дата складення повного судового рішення - 16.11.2023.

Суддя В.В. Птичкіна