Справа № 160/20698/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивачка 16.08.2023 р. звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови їй обміну посвідки на тимчасове проживання;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області повторно розглянути її заяву від 27.04.2023 р. щодо обміну (оформлення) посвідки на тимчасове проживання в Україні, з продовженням строку для звернення із заявою.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області відмовило їй в обміні посвідки на тимчасове проживання, у зв`язку із тим, що термін дії посвідки сплинув, а тому у ГУДМС відсутні законні підстави для обміну посвідки. Позивачка, мотивує позовні вимоги тим, що вона не мала наміру порушувати міграційне законодавство України, бажала вчасно здійснити обмін посвідки на тимчасове проживання, однак не мала змоги це зробити з об`єктивних причин, фактично проживає в Україні та перебуває у шлюбі з громадянином України. Відтак, позивачка вважає, що відмова Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в обміні посвідки на тимчасове проживання є необґрунтованою та протиправною.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
26 вересня 2023 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що вона громадянка рф, яка офіційно в`їхала в Україну на початку 2021 р. Відповідно, є достатні підстави вважати, що саме з цієї дати позивач юридично перебуває на території України як громадянка рф. Однак, незважаючи на це, з восени 2022 р. вона не мала можливості подати до територіального підрозділу ДМС заяву-анкету, оскільки при усному зверненні та подачі документів не приймали із посиланням на те, що не знають як бути у ситуації з громадянами рф. 27.04.2023 р. вона звернулася із заявою до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо обміну посвідки на тимчасове проживання, оскільки у територіальному підрозділу ДМС заяву-анкету відмовились оформлювати, зокрема з підстав пропуску звернення та відсутності вирішення питання на законодавчому рівні. На її звернення від 27.04.2023 р., вона отримала лист, з якого вбачається про прийняте рішення про відмову в обміні посвідки на тимчасове проживання з підстав пропуску строку та роз`яснено право звернення для отримання дозволу на імміграцію. Тобто, фактично, заяву було розглянуто. Відповідач, тільки у відзиві на позов зазначає про відсутність подачі заяви-анкети на оформлення документів перекручуючи обставини справи та не доведення підстав звернення до суду з позовом. З урахуванням викладеного, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою рф, що підтверджується паспортом рф від 29.11.2013 р. №726895301.
Відповідно до свідоцтва про шлюб від 21.05.2021 р. серії НОМЕР_1 , між ОСОБА_2 , громадянином України, та ОСОБА_1 , громадянкою рф, укладено шлюб 21.05.2021 р., про що складено відповідний актовий запис №282.
Відповідно до свідоцтва про народження від 04.08.2022 р. серії НОМЕР_2 , має доньку ОСОБА_3
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_4 від 01.09.2022 р. №1506, яка видана старшому солдату ОСОБА_2 , відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. №69/2022 «Про загальну мобілізацію» перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 Центрального ОТО Національної гвардії України з 26.02.2022 р. по теперішній час.
ОСОБА_2 є учасником бойових дій та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням від 16.07.2020 р. серії НОМЕР_5 .
Відповідно до довідки від 12.10.2022 р. №1231-000012680 про реєстрацію особи громадянином України, яка видана ОСОБА_3 , згідно з рішенням ГУДМС України в Дніпропетровській області №1231-000035976 від 30.09.2022 р. вона набула громадянства України на підставі ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України».
Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 27.03.2023 р. у справі №932/1676/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Саксаганського відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування постанови ПН МДН №004676 від 08.02.2023 р. та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни задоволено, а саме:

- визнано протиправною та скасувати постанову ПН МДН 004676 від 08.02.2023, винесену головним спеціалістом Саксаганського відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Чернетою А.С. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 203 КУпАП;

- визнано протиправним та скасовано рішення в.о. начальника Саксаганського відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Чернети А.С. №4 від 08.02.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 квітня 2023 року позивачка звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою від 24.04.2023 р., в якій просила розглянути її заяву щодо обміну довідки на тимчасове проживання на території України, продовжити строк для звернення із заявою.

До вказаної заяви було надано такі документи: копія паспорта ОСОБА_1 , копія свідоцтва про шлюб із ОСОБА_2 , копія довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження дитини, копія довідки про реєстрацію особи громадянином України, копія рішення суду.

Відповідно до листа Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 11.05.2023 р. № 1201.3.1-9747/12.3-23 повідомлено, що з огляду на те, що вона має громадянство рф та термін дії посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_6 сплинув 03.06.2022 р., у Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області відсутні законні підстави для обміну вищевказаної посвідки на тимчасове проживання.

31 травня 2023 року позивачка звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила прийняти документи для оформлення дозволу на імміграцію в Україну та надати перелік документів на оформлення дозволу на імміграцію в Україну.

Відповідно до листа Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 02.06.2023 р. № А-5/6/1229-23/1229/11084-23 повідомлено та надано роз`яснення щодо надання переліку документів на оформлення дозволу на імміграцію в Україну.

23 червня 2023 року позивачка звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила розглянути її заяву щодо надання дозволу на імміграцію в Україну.

Відповідно до листа Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 30.06.2023 р. №1201.3.4-12780/12.3-23 повідомлено, що згідно обліками єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами станом на 30.06.2023 р. відсутня інформація щодо звернення із заявою отримання дозволу на імміграцію на її ім`я та надано роз`яснення щодо переліку документів, необхідних для надання дозволу.

Позивачка, не погоджуючись із відмовою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в обміні посвідки на тимчасове проживання, звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 1 статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 серпня 2011 року №3773-VІ (далі - Закон №3773-VІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Частиною третьою статті 3 Закону встановлено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Положення статті 1 Закону №3773-VI визначають, серед інших, такі терміни: іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом; посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні; посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Частиною п`ятнадцятою статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, зазначеними у частинах другій - тринадцятій цієї статті, та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України, на період, зазначений в частинах другій - тринадцятій цієї статті.

За приписами частини третьої статті 5 Закону №3773-VІ іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною п`ятнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування та документ, згідно з яким вони, відповідно до права країни походження іноземця або особи без громадянства, вважаються членами сім`ї особи, зазначеної в частинах другій - тринадцятій статті 4 цього Закону. Документ, що підтверджує належність до членів сім`ї, визнається дійсним в Україні у разі його легалізації, якщо інше не передбачено законом чи міжнародним договором України (частина 15 статті 15 цього Закону).

Відповідно до частини п`ятої статті 5-1 Закону України №3773, строк дії посвідки на тимчасове проживання в усіх інших випадках, визначених статтею 4 цього Закону, - один рік.

Відповідно до частини 21 статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» технічний опис, зразки бланків посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною, знищення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 322 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №322).

Відповідно до пп. 3 п. 7 Порядку № 322, обмін посвідки здійснюється у разі: закінчення строку дії посвідки.

Згідно з пунктами 9, 16 Порядку № 322 оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обмін посвідки здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства Поліграфічний комбінат Україна по виготовленню цінних паперів (далі - Центр).

Документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт) та територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.

Згідно із п. 19 Порядку № 322 у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

Пунктом 22 Порядку № 322 передбачено, що у разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 322 після формування заяви-анкети працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта друкує її та надає іноземцеві або особі без громадянства для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей.

У разі виявлення помилок у заяві-анкеті працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта вносить до неї відповідні виправлення.

Після перевірки заяви-анкети іноземець або особа без громадянства власним підписом підтверджують правильність внесених до неї відомостей про особу.

Положеннями п. 39 Порядку № 322 унормовано, що для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи: 1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення); 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, крім випадків, установлених абзацом восьмим цього пункту; 3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини чи юридичні факти, відповідно до яких посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3 і 4 пункту 7 цього Порядку), документи, видані компетентними органами іноземних держав, мають бути легалізованими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; 5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником); 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

У разі коли обмін посвідки здійснюється у зв`язку із закінченням строку її дії, додатково подаються дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки та документи, зазначені у пункті 33 цього Порядку (пункт 40 Порядку № 322).

Пункт 42 Порядку № 322 передбачає, що рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Відповідно до пункту 61 Порядку № 322 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли:

1) іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на постійне проживання (крім випадків обміну посвідки), посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення;

2) іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду;

3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію;

4) встановлено належність особи до громадянства України;

5) за видачею посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання;

6) іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17-19 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки;

7) отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином;

8) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований чи не відповідає встановленому зразку, чи належить іншій особі, чи строк його дії закінчився;

9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

10) виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну;

11) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 62 Порядку № 322 копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні.

Підпунктом 7 пункту 71 Порядку № 322 передбачено, що посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі: закінчення строку її дії або прийняття рішення про обмін посвідки до закінчення строку її дії.

Відповідно до пункту 77 Порядку № 322 рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що закінчення строку дії посвідки є підставою для подання документів для здійснення її обміну.

Для оформлення обміну посвідки іноземець подає документи, передбачені п. 39 Порядку № 322.

У подальшому, у відповідності до пункту 21 Порядку № 322, працівник ДМС перевіряє подані документи і у разі виявлення невідповідності документів, ДМС усно, або, за бажанням особи письмово, інформує цю особу про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови.

У разі ж відповідності поданих документів вимогам Порядку, працівник підрозділу ДМС формує заяву-анкету, як це передбачено пунктом 22 Порядку № 322.

Після формування заяви-анкети працівник ДМС друкує її та надає іноземцеві або особі без громадянства для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей, у разі необхідності вносить до неї відповідні виправлення, після чого іноземець або особа без громадянства власним підписом підтверджують правильність внесених до неї відомостей про особу.

У подальшому, за наслідками розгляду заяви про обмін посвідки, орган ДМС приймає рішення про оформлення, обмін посвідки, або рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови.

Рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки може бути прийнято у випадках, передбачених пунктом 61 Порядку № 322.

Як встановлено, 27.04.2023 року позивачка звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із пакетом документів та заявою від 24.04.2023 р. щодо обміну довідки на тимчасове проживання на території України.

Отже, після отримання документів, поданих з метою обміну посвідки, працівник ДМС повинен був їх перевірити і у разі виявлення їх невідповідності, усно, або, за бажанням особи письмово, проінформувати цю особу про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови.

У разі ж відповідності поданих документів вимогам Порядку, працівник підрозділу ДМС повинен був сформувати заяву-анкету, яку у подальшому має перевірити та підписати особа, яка звернулась із документами.

Проте, зі змісту листа Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 11.05.2023 р. №1201.3.1-9747/12.3-23 не вбачається, що заявнику відмовлено у прийнятті документів через їх невідповідність.

Водночас, як встановлено та як зазначає сам відповідач, заява-анкета також не була оформлена.

Натомість, листом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 11.05.2023 р. №1201.3.1-9747/12.3-23 повідомлено заявника, що з огляду на те, що вона має громадянство рф та термін дії посвідки на тимчасове проживання № 800212461 сплинув 03.06.2022 р., у Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області відсутні законні підстави для обміну вищевказаної посвідки на тимчасове проживання.

Фактично, зміст вказаного листа свідчить про те, що в ньому висловлена позиція Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відсутності підстав для обміну ОСОБА_1 посвідки на тимчасове проживання.

Проте, рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки з зазначенням підстав, передбачених пунктом 61 Порядку № 322, відповідач не приймав.

Суд вважає, що відповідач повинен був розглянути поданий позивачкою пакет документів та вирішити порушене позивачкою у заяві від 24.04.2023 р. питання щодо обміну посвідки на тимчасове проживання на території України, прийняти обґрунтоване рішення та, відповідно, довести таке рішення до відома позивачки, однак протиправно цього не зробив. Будь-яких доказів зворотного відповідачем не надано.

Обґрунтовуючи порушення заявником строку звернення за обміном посвідки, відповідач у листі від 11.05.2023 р. № 1201.3.1-9747/12.3-23 посилається на Постанову КМУ від 01.11.2022 р. № 1232 «Деякі питання надання Державною міграційною службою адміністративних послуг в умовах воєнного стану», якою встановлено особливості надання територіальними органами/територіальними підрозділами Державної міграційної служби адміністративних послуг громадянам рф у період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення або скасування.

Разом з тим, суд зазначає, що подання з порушенням строків документів, необхідних для оформлення і видачі посвідки, може бути підставою для відмови в оформленні або видачі посвідки відповідно до пункту 61 Порядку № 322, яка оформлюється рішенням, але не листом.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач порушив встановлену процедуру розгляду документів, у зв`язку з чим належним способом захисту є зобов`язання відповідача здійснити у встановленому законодавством порядку розгляд поданого позивачкою, разом із заявою від 24.04.2023 р., пакету документів та прийняти відповідне рішення.

Суд зазначає, що позивачка помилково просить зобов`язати відповідача повторно розглянути її заяву від 27.04.2023 р., оскільки, як підтверджено матеріалами справи, заява щодо обміну (оформлення) посвідки на тимчасове проживання в Україні датована 24.04.2023 р.

Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_7 ) до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області (вул. В. Липинського, 7, м. Дніпро, 49000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у обміні посвідки на тимчасове проживання згідно із листом від 11.05.2023 р. № 1201.3.1-9747/12.3-23.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області здійснити у встановленому порядку розгляд поданого ОСОБА_1 , разом із заявою від 24.04.2023 р. щодо обміну посвідки на тимчасове проживання, пакету документів та прийняти відповідне рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області (вул. В. Липинського, 7, м. Дніпро, 49000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_7 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко