Справа № 320/4567/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року № 320/4567/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації

про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог.

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, у якому просив суд:

- зобов?язати Управління соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою за період роботи з 01.10.1981 по 01.06.1992 на посаді чоловічого перукаря першого класу.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправна бездіяльність пенсійного органу порушує право позивача на належний розмір пенсії.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, направленому на адресу суду.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) учасників справи.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 14.11.2018, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва у справі №757/7502/22 від 11 липня 2022 року, заяву позивача до Головного управління ПФУ в місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено та встановлено факт, що позивач, ОСОБА_1 працював чоловічим перукарем у "Міськпобуткомбінаті №1" в місті Києві в період з 18.08.1980 по 01.10.1981 та з 01.10.1981 по 01.04.1986 працював чоловічим перукарем першого класу у Київському міському об?єднанні перукарського господарства, а також з 01.04.1986 по 01.06.1992 працював чоловічим перукарем першого класу у Цеху перукарського господарства Ленінського району міста Києва «Київського міського об?єднання перукарського господарства».

Вказане рішення набрало законної сили.

Після набрання рішенням законної сили, з метою проведення перерахунку призначеної пенсії, позивач направив до відповідача заяву для отримання довідки про середню заробітну плату за період роботи з 01.10.1981 по 01.06.1992 на посаді чоловічого перукаря першого класу.

Листом №3116/0/290-22/54 від 29.09.2022 позивачеві повідомлено про відмову у видачі вказаної вище довідки для перерахунку.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі довідки, позивач звернувся з позовом до суду.

V. Норми права

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок пенсій регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин, який є основним нормативно-правовим актом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон України №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону України №1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначено положеннями статті 40 цього Закону.

За приписами частини 1 цієї правової норми для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Абзацом 5 цієї правової норми передбачено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату врегульовано Порядком №919.

Пунктом 1 цього Порядку закріплено, що він встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 01 липня 2000 року становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 01 липня 2000 року за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

Згідно пункту 3 Порядку №919 за період до 1 січня 1998 року та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається:

1) за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).

2) у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію.

При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію.

VI. Оцінка суду

З аналізу викладених норм законодавства, слід зробити висновок, що довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад.

Тобто, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії видається при наявності наступних умов:

- страховий стаж особи починаючи з 01 липня 2000 року становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин;

- у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано.

Судом встановлено та досліджена трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 , що позивач в період з 18.08.1980 по 01.06.1992 працював в Міськпобуткомбінаті №1 в місті Києві, куди був зарахований 18.08.1980 на посаду чоловічого перукаря (наказ №152К від 18.08.1980).

На підставі наказу Міністра побутового обслуговування населення УРСР №264 від 29.09.1981 "Міськпобуткомбінат №1" перейменований в Київське міське об?єднання перукарського господарства з 01.10.1981.

Наказом №193 від 02.12.1981 з 01.10.1981 позивача переведено чоловічим перукарем в "Київське міське об?єднання перукарського господарства.

21.02.1985 позивачу було присвоєно кваліфікацію чоловічий перукар першого класу (наказ №48K від 28.02.1985).

01.04.1986 позивач був переведений чоловічим перукарем першого класу в цех перукарського господарства Ленінського району міста Києва (наказ №113К від 31.03.1986).

01.06.1992 позивача було звільнено за переведенням в МГП "Центральний" на посаду чоловічого перукаря першого класу (наказ №106К від 01.06.1992).

Вказані обставини також підтверджено рішенням Печерського районного суду міста Києва у справі №757/7502/22 від 11 липня 2022 року, заяву позивача до Головного управління ПФУ в місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено та встановлено факт, що позивач, ОСОБА_1 працював чоловічим перукарем у "Міськпобуткомбінаті №1" в місті Києві в період з 18.08.1980 по 01.10.1981 та з 01.10.1981 по 01.04.1986 працював чоловічим перукарем першого класу у Київському міському об?єднанні перукарського господарства, а також з 01.04.1986 по 01.06.1992 працював чоловічим перукарем першого класу у Цеху перукарського господарства Ленінського району міста Києва «Київського міського об?єднання перукарського господарства».

Згідно з ч. 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, позивач має 60 календарних місяців страхового стажу до 01 липня 2000 року на підприємствах.

Визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату відповідно до Порядку №919 передбачено при наявності певних умов, перелік яких визначений цим Порядком, зокрема, у разі відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

При наявності таких даних, а саме заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року, відсутні підстави для застосування норм Порядку №919.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2013 року у справі №801/2838/13-а.

В січні 2021 року позивач звернувся до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про надання довідки про розмір заробітної плати за період з 18.08.1980 по 01.06.1992 в Київському міському об?єднанні перукарського господарства (вх. №2-16/01 від 05.01.2021), разом з тим листом від 25.01.2021 за вих. №12-17/18 Адміністрація повідомила позивача про те, що до архівного відділу Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації документи з особового складу Київського міського об?єднання перукарського господарства на довгострокове зберігання не передавались і тому надати довідку про заробітну плату за 1980-1992 роки немає можливості.

Хоча позивачем надані докази того, що документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, як того вимагає п. 1 Порядку, суд не може взяти до уваги цей факт, оскільки Порядок застосовується лише при призначенні пенсії, а не під час її перерахунку.

Оскільки пенсію позивачу було призначено з 14.11.2018, підстави для застосування Порядку №919 відсутні.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №453/500/15-а та від 18.10.2019 у справі №547/1211/16-а.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку ,що застосування Порядку до спірних правовідносин є неможливим, а тому відповідачем правомірно було відмовлено у видачі довідки про заробітну плату, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, позовні вимоги є необґрунтовані.

VIІ. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIІI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку із відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 15.11.2023