Справа № 160/19911/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
08 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, з урахуванням уточненої позовної заяви від 13 жовтня 2023 року, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 01 травня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у межах суми стягнення за один місяць;
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
09 травня 2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 28.04.2023 №811-15/1-277 за період з серпня 1979 року по жовтень 1979 року, довідки про заробітну плату від 04.01.2023 від №811-15/1-8 за роботу в 1982 року, довідки про заробітну плату від 02.05.2023 №К-1088-В/25-02 від 02.05.2023 за період з липня 1995 року по лютий 1998 року, довідки про заробітну плату за період роботи з 1993 року по 1995 рік (включно), видані Трестом «Дальморнефтегеофизика» м. Южно-Сахалінськ, архівну довідку виконкому Криворізької міської ради №К-1088-В/25-02, №К-1089-В/25-02 від 02.05.2023, за період роботи у 1995 - 1998 роках.
Крім того, просив зарахувати період навчання з 01.09.1982 по 12.07.1985 в Сахалінському морському училищі в місті Невельську та періоди роботи з 23.08.1985 по 04.12.1987 судовим механіком на риболовецьких судах прибережного лову риболовецького колгоспу «Дружба» в місті Поронайську, з 05.12.1987 по 03.04.1995 судовим механіком плаваючого складу на судах Треста «Дальморнефтегеофизика» (місто Южно-Сахалінськ), тобто в районах Крайньої Півночі, до страхового стажу в пільговому обчисленні: один рік, як один рік і шість місяців.
Однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20 червня 2023 року позивача повідомлено про відмову в проведенні перерахунок та виплаті пенсії ОСОБА_1 , оскільки для зарахування періодів в пільговому обчисленні необхідно надати договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі.
Довідки про заробітну плату за період роботи з січня 1993 року по липень 1995 рік (включно), видані Трестом «Дальморнефтегеофизика» м.Южно-Сахалінськ взагалі не було взято до уваги органом ПФУ.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування під час обчислення пенсії спірних періодів роботи в пільговому обчисленні, у зв`язку з чим звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху та ухвалено:
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з моменту отримання даної ухвали.
Для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 необхідно:
надати до суду всі додатки до примірника позовної заяви для відповідача;
викласти позовні вимоги відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Олійником В.М.
Статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до пункту 3 частини 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року.
Документи, які позивач визначає як бухгалтерські документи про заробітну плату за 1994 рік, за 1993 рік та чотири місяці 1995 року, не є документами ані в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ані в розумінні Порядку №22-1, відповідно у відповідача цілком відсутні підстави врахування непідтверджених сум для обчислення розміру пенсійної виплати.
09 травня 2023 року позивачем надано заяву та документи щодо перерахунку пенсії із зарахуванням заробітній платі за 60 місяців до 01.07.2000 року.
До заяви про перерахунок пенсії позивачем було надано довідку про заробітну плату від 28.04.2023 №811-15/1-277 за період роботи з серпня 1979 року по жовтень 1979 року, видану ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" та довідку про заробітну плату від 02.05.2023 №К-1088-В/25-02, К-1089-В/25-02 за період з липня 1995 по лютий 1998 року, яка видана архівним відділом виконкому Криворізької міської ради.
Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.
Позивачем на підтвердження факту роботи з 08.06.1989 року по 03.04.1995 року в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях не надано жодного документу, ані довідки, ані трудових договорів, більше того, відомості щодо обчислення періоду роботи з 08.06.1989 року по 03.04.1995 року з урахування коефіцієнту кратності 1,6 не містить і трудова книжка позивача, у зв`язку з чим період роботи з 08.06.1989 року по 03.04.1995 року був обчислений в одинарному розмірі.
Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено можливість кратного (один рік роботи за один рік шість місяців) обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі лише до 01.01.1991 року, відтак, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який діє й на теперішній час.
Враховуючи військову агресію російської федерації проти України, позивач не може звернутися на підприємство, яке знаходиться на території російської федерації, з проханням видати нові довідки про заробітну плату. З урахуванням чого просить відповідача здійснити перерахунок пенсії, враховуючи наявні в нього довідки про заробітну плату, які видані Трестом «Дальморнефтегеофизика» м. Южно-Сахалінськ за період роботи з 1993 року по 1995 рік.
Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.
Отже, саме на підприємство покладається обов`язок збереження документів щодо заробітної плати працівників та навіть невиконання цього обов`язку підприємством не є підставою покладання відповідальності на працівника за незбереження такої інформації.
Правова позиція в частині покладення відповідальності за правильність та достовірність документів, що подаються для призначення пенсій, саме на роботодавця (страхувальника) неодноразово була висловлена Верховним Судом по даній категорії справ, зокрема, у постановах від 23 січня 2019 року (справа №489/5807/16-а), від 11 квітня 2018 року (справа №712/9936/17), від 07 лютого 2019 року (справа №344/6370/14-а).
Разом з цим, відповідач не зазначає, що в нього є будь-які докази, що позивач не отримував заробітну плату з січня 1993 року по квітень 1995 рік (включно).
Тому бездіяльність пенсійного органу щодо неврахування наданих позивачем довідок про заробітну плату не може вважатися правомірною.
Крім того, неврахування цих довідок про заробітну плату фактично впливає в негативному контексті і на розмір пенсійних виплат позивача та, зокрема, на право власності позивача, яке захищається у відповідності до статті 1 Першого Протоколу Європейської Конвенції.
Щодо періоду навчання, позивач зазначив наступне.
Відповідно до диплому НОМЕР_2 ОСОБА_1 навчався з 01.09.1982 по 12.07.1985 в Сахалінському морехідному училищі в місті Невельську Сахалінської області. Зазначене також підтверджується записами трудової книжки НОМЕР_3 .
Згідно з записами трудової книжки-колгоспника рос № НОМЕР_4 позивач працював з 23.08.1985 по 04.12.1987 помічником механіка, механіком в риболовецькому колгоспі «Дружба» в місті Поронайську Сахалінської області. Слід зазначити, що на сторінках 18-19 трудової книжки містяться записи про прийнятий колгоспом мінімум трудової участі в громадському господарстві та виконаний ОСОБА_1 мінімум трудової участі в громадському господарстві, що свідчить, про те, що позивачем виконувався достатній мінімум трудової участі.
Записами трудової книжки НОМЕР_3 підтверджується, що з 05.12.1987 по 03.04.1995 позивач працював механіком на судах Треста «Дальморнефтегеофизика» (місто Южно-Сахалінськ Сахалінської області).
Переліком районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року №1029, встановлено, що всі території Сахалінської області, крім місцевостей, перелічених у переліку районів Крайньої Півночі, відносяться до місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області листом від 20.06.2023 року повідомило про відмову провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 оскільки для зарахування періодів в пільговому обчисленні необхідно надати договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі.
Частиною 1 статті 38 Закону України від 10.02.1998 року №103/98-ВР "Про професійну (професійно-технічну) освіту" визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).
Таким чином, позивач вважає, що до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство чинне саме на момент виникнення спірних правовідносин.
А отже вважає, що так як після закінчення навчання працював на роботі, період навчання позивача у Сахалінському морехідному училищі в місті Невельську Сахалінської області з 01.09.1982 по 12.07.1985 має бути зараховано до страхового стажу в пільговому обчисленні.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_2 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 у період з 23.08.1985 року по 04.12.1987 року працював судовим механіком колгоспу «Дружба», про що в трудовій книжці колгоспника зроблено записи №1-5.
У період з 05.12.1987 року по 03.04.1995 року ОСОБА_2 працював механіком в АО «Дальморнефтегеофизика Союзморгео».
15 лютого 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, ОСОБА_2 виповнилося 60 років.
Відповідно цього рішення страховий стаж ОСОБА_2 становить 23 роки 03 місяці 03 дні.
Згідно цього рішення та за результатами розгляду документів, доданих до заяви за доданими документами Пенсійним органом до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, зокрема:
з 23.08.1985 року по 04.12.1987 року, зазначений в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_3 , виданої 03.08.1985, оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум трудоднів в колгоспі та фактично відпрацьовані вихододні;
з 05.12.1987 по 03.04.1995, зазначений в трудовій книжці виданої 22.08.1979 року, оскільки запис про звільнення завірений печаткою СРСР.
ОСОБА_2 , не погодившись з правомірністю відмови в зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу, звернувся до суду з позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року по справі №160/7397/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково та вирішено:

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.02.2022 року за №90 в частині відмови здійснити зарахування до страхового стажу ОСОБА_2 періоду його роботи в риболовецькому колгоспі «Дружба» м.Поронайськ з 23.08.1985 року по 04.12.1987 року та періоду роботи в Тресті «Дальморнефтегеофизика» м. Южно-Сахалінськ з 05.12.1987 року по 03.04.1995 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 до страхового стажу роботи періоду роботи в риболовецькому колгоспі «Дружба» м.Поронайськ з 23.08.1985 року по 04.12.1987 року та періоду роботи в Тресті «Дальморнефтегеофизика» м. Южно-Сахалінськ з 05.12.1987 року по 03.04.1995 рік та повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 15.02.2022 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду у цій справі.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 судові витрати з оплати судового збору у сумі 744,30 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень.

04 січня 2023 року ОСОБА_2 отримав довідку ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" №811-15/1-8 про заробітну плату за 1982 рік на підприємстві "Криворіжсталь".

06 січня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано листа за №0400-010304-8/30110, яким повідомлено позивача, що бухгалтерські документи, надані Трестом «Дальморнефтегеофизика» м. Южно-Сахалінськ, не відповідають вимогам додатку №5 Закону України №1058.

ОСОБА_2 з 01 лютого 2022 року призначено пенсію за віком, яка розрахована за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розрахунок розміру пенсії за віком позивача здійснено наступним чином:

- індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за період з 01.07.2000 по 31.01.2022 (за даними реєстру застрахованих осіб) становить 0,78403 - після оптимізації, тобто автоматичного виключення із розрахунку найнижчих показників заробітної плати по відношенню до показника заробітної плати по народному господарству;

- застосовано середню заробітну плату (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2019-2021) 10846,37;

- відповідно, заробітна плата для обчислення розміру пенсії становить: 10846,37 х 0,78403 = 8503,88 грн.

Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу обчислено з 32 років 09 місяців 06 днів наявного стажу позивача, що становить:

32 х 12 + 9 = 393

393/12 х 100% = 0,32750;

Розмір пенсії за віком становить: 8503,88 х 0,32750 = 2785,02 грн.;

Підвищення розміру пенсії на 1,5% (відповідно до статті 29 Закону України №1058) - 41,78 грн.;

Надбавка на індексації 01.03.2023 року - 100,00 грн.

Загальний розмір пенсії за віком з 01.03.2023 року до виплати становить 2926,80 грн.

28 квітня 2023 року ОСОБА_2 отримав довідку про заробітну плату №811-15/1-277, видану ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг».

02 травня 2023 року ОСОБА_2 отримав архівну довідку виконкому Криворізької міської ради №К-1088-В/25-02, видану Територіальним підрозділом Центру надання адміністративних послуг "Віза" в Центральному-міському району про щомісячну оплату праці на підприємствах "Славутич-Прип`ять" у 1995-1998 роках.

09 травня 2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 28.04.2023 №811-15/1-277 за період з серпня 1979 року по жовтень 1979 року, довідки про заробітну плату від 04.01.2023 від №811-15/1-8 за роботу в 1982 року, довідки про заробітну плату від 02.05.2023 №К-1088-В/25-02 від 02.05.2023 за період з липня 1995 року по лютий 1998 року, довідки про заробітну плату за період роботи з 1993 року по 1995 рік (включно), видані Трестом «Дальморнефтегеофизика» м. Южно-Сахалінськ, архівну довідку виконкому Криворізької міської ради №К-1088-В/25-02, №К-1089-В/25-02 від 02.05.2023, за період роботи у 1995 - 1998 роках.

Крім того, просив зарахувати період навчання з 01.09.1982 по 12.07.1985 в Сахалінському морському училищі в місті Невельську та періоди роботи з 23.08.1985 по 04.12.1987 судовим механіком на риболовецьких судах прибережного лову риболовецького колгоспу «Дружба» в місті Поронайську, з 05.12.1987 по 03.04.1995 судовим механіком плаваючого складу на судах Треста «Дальморнефтегеофизика» (місто Южно-Сахалінськ), тобто в районах Крайньої Півночі, до страхового стажу в пільговому обчисленні: один рік, як один рік і шість місяців.

Однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №28569-19698/К-01/8-0400/23 від 20 червня 2023 року позивача повідомлено про відмову в проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії, оскільки для зарахування періодів в пільговому обчисленні необхідно надати договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі.

Довідки про заробітну плату за період роботи з січня 1993 року по липень 1995 рік (включно), видані Трестом «Дальморнефтегеофизика» м.Южно-Сахалінськ взагалі не було взято до уваги органом ПФУ.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування під час обчислення пенсії спірних періодів роботи в пільговому обчисленні, у зв`язку з чим звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058, яким визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788 гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно положень статті 2 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

У відповідності до пункту 1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Згідно абзацу 2 пункту 2 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки (пункт 6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (пункт 13).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 року №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п. 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача врахувати бухгалтерські документи про зарплатню за 1994 рік, видані Трестом «Дальморнефтегеофизика» м.Южно-Сахалінськ, бухгалтерські документи про зарплатню за 1993 рік та чотири місяці 1995 року, видані Трестом «Дальморнефтегеофизика» м. Южно-Сахалінськ», суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Отже, зазначеним визначено:

по-перше, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року;

по-друге, законодавець визначає певний перелік умов, при яких для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв, зокрема:

- за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами;

- за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд;

- у разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців.

Відповідно до пункту 3 частини 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи :

- для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 5) з зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Частиною 2.10 розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи чи організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Встановлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається.

Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсій.

Згідно пункту 2.23 розділу ІІ Порядку №22-1 документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Чинним законодавством, яким врегульовано порядок ведення бухгалтерського обліку, визначено, що первинним документом для фіксування господарської операції з нарахування заробітної плати є розрахункова відомість, а для фіксування операції з виплати заробітної плати у готівковій формі - платіжна відомість (на виплату грошей або видаткова відомість), які є підставою для бухгалтерського обліку відповідних операцій - нарахування та виплати заробітної плати (частина перша статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З аналізу наведених вище положень законодавства судом вбачається, що обов`язковими умовами для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є: наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід); підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Вказане підтверджується правовими висновками Верховного Суду України, які викладені в постанові від 15 грудня 2015 року справа №2-а/576/29/14, від 17 березня 2015 року справа №21-11а15, Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №358/1179/17 та від 26 жовтня 2018 року у справі №576/1467/16-а).

Документи, які ОСОБА_1 визначає як "бухгалтерські документи про зарплатню за 1994 рік, за 1993 рік та чотири місяці 1995 року" не є документами в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а отже у відповідача відсутні підстави для врахування непідтверджених сум для обчислення розміру його пенсійної виплати.

Крім того, суд звертає увагу, що довідки "про прибутковий податок", "про середню заробітну плату" не містять належних реквізитів, посилань на первинні документи, печаток, штампів підприємства-роботодавця, підпису посадових осіб, а посилання (мовою оригіналу): "Вы можете скорректировать любую цифру» унеможливлює їх сприйняття.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто, пенсійний орган з метою перевірки достовірності відомостей, зазначених у довідці про заробітну плату, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію, визначення належного розміру пенсійних виплат.

У даному випадку права та інтереси позивача не були порушені, оскільки позивачем не надано об`єктивної оцінки чинним нормам законодавства, якими встановлено, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є наявність відповідної довідки про заробітну плату та підтвердження нарахування заробітної плати первинними документами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки законодавством чітко визначено процедуру, за якою можливе врахування заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, позовні вимоги про зобов`язання відповідача про визнання та врахування бухгалтерських документів про зарплатню за 1994 рік, видані Трестом «Дальморнефтегеофизика» м.Южно-Сахалінськ, бухгалтерських документи про зарплатню за 1993 рік і чотири місяці 1995 року, видані Трестом «Дальморнефтегеофизика» м.Южно-Сахалінськ» задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача визнати та врахувати бухгалтерську довідку про зарплатню №811-15/1-8 від 04.01.2023 року та архівну довідку виконкому Криворізької міської ради №К-1088-В/25-02 від 02.05.2023 року для проведення перерахунку розміру його пенсійного забезпечення, суд виходить з наступного.

Як встановлено вище, 09 травня 2023 року позивачем подано заяву та документи щодо перерахунку пенсії з зарахуванням заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 року.

До заяви про перерахунок пенсії позивачем було надано довідку про заробітну плату від 28.04.2023 №811-15/1-277 за період роботи з серпня 1979 року по жовтень 1979 року, видану ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" та довідку про заробітну плату від 02.05.2023 №К-1088-В/25- 02,К-1089-В/25-02, за період з липня 1995 по лютий 1998 року, яка видана архівним відділом виконкому Криворізької міської ради.

Судом встановлено, що в разі проведення перерахунку середньомісячний заробіток для обчислення пенсії позивача за період з 01.02.1993 по 31.12.1998 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.01.2022 року складає 6533,96 грн., відтак розрахунковий розмір пенсії становитиме, з урахуванням вказаних довідок, 6533,96 х 0,32750 = 2139,87 грн., тобто, буде меншим ніж позивач отримує зараз.

З урахуванням дослідженого та наведеного вище, суд не вбачає необхідності для здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача з підстав її подальшого зменшення, відтак позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача врахувати період навчання та роботи з 01.09.1982 року по 03.04.1995 року до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , як такий, що прирівняний до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, суд виходить з наступного.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР» від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі та в місцевості, яка прирівняна до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року №1908Л/ІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з п`яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору та пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28.

Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях з застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин:

- документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях за трудовими договорами;

- поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР №148.

Таким чином, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чітко визначив наявність двох обов`язкових складників для застосування пільгового обчислення стажу (один рік за один рік і шість), відсутність хоча б однієї з підстав призведе до неврахування пільгового стажу при призначенні пенсії.

ОСОБА_1 на підтвердження періоду роботи з 08.06.1989 року по 03.04.1995 року в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях не надано довідки, трудових договорів. Крім того, відомості щодо обчислення періоду роботи з 08.06.1989 року по 03.04.1995 року з урахування коефіцієнту кратності 1,5 не містить також і трудова книжка, у зв`язку з чим період роботи з 08.06.1989 по 03.04.1995 був правомірно обчислений відповідачем в одинарному розмірі.

У свою чергу, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та всі інші нормативно-правові акти встановлюють право пільгового обчислення страхового стажу для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі на умовах, визначених трудовими договорами, відповідно, період навчання не може бути розцінено як "робота", відтак, відсутні підстави для обчислення цього періоду з урахуванням кратності 1,5.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Тобто, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено можливість кратного (один рік роботи за один рік шість місяців) обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі лише в період до 01.01.1991 року.

Суд при прийнятті рішення по вказаній справі також враховує правові позиції щодо обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, які неодноразово були висловлені в постановах Верховного Суду України від 27 жовтня 2015 року у справі №338/1079/14-а, та від 02 грудня 2015 року у справі №338/357/15-а та Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі №302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі №554/1723/17, від 18 грудня 2018 року у справі №263/13671/16-а та від 06 листопада 2019 року у справі №212/2529/16-а, в яких Верховний Суд зазначив, що тільки факту роботи на підприємстві, яке знаходиться в районах Крайньої Півночі, недостатньо для підтвердження наявності права позивача на пільгове обрахування стажу.

З урахуванням викладеного, позовна вимога щодо зарахування періоду навчання та періоду роботи ОСОБА_1 з 01.08.1982 року по 03.04.1995 року, як періоду роботи в районах Крайньої Півночі, в полуторному розмірі до пільгового стажу його роботи, є помилковою та такою, що задоволенню не підлягає.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням відмови в задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник