Справа № 340/268/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 р. Справа № 340/268/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 03.07.23 року у справі № 340/268/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання висновку протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним висновок Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.11.2022 року, затверджений В. Тимошенко 03.11.2022, яким в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю правових підстав, передбачених у п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" (проміжок часу з моменту звільнення до дати встановлення групи інвалідності перевищує шість місяців);

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в зв`язку з встановленням другої групи інвалідності від захворювань, пов`язаних з проходженням служби в підрозділі Головного управління Національної поліції в Харківській області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність висновку Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.11.2022 року, яким позивачу відмовлено в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням другої групи інвалідності від захворювань, пов`язаних з проходженням служби в підрозділі Головного управління Національної поліції в Харківській області з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" (проміжок часу з моменту звільнення до дати встановлення групи інвалідності перевищує шість місяців). Позивач зазначає, що вчасному зверненню до органів МСЕК завадило повномасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України, запровадження правового режиму воєнного стану, проведення активних бойових дій на території Харківської області та м. Харків, та у зв`язку з цим, внесення змін до порядку проведення медик-соціальних експертиз на період дії воєнного стану, обмежена можливість реалізувати свої соціальні права щодо проходження ВЛК та одержання одноразової грошової допомоги.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 року по справі № 340/268/23 адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.11.2022 року, затверджений ОСОБА_2 03.11.2022, яким в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю правових підстав, передбачених у п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" (проміжок часу з моменту звільнення до дати встановлення групи інвалідності перевищує шість місяців).

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги в разі встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року №4, з урахуванням висновків суду в даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 року по справі № 340/268/23 та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач був звільнений з Національної поліції на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 30.11.2021 року №771 о/с за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 30.11.2021, а друга група інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби, позивачу була визначена 05.10.2022, тобто через 10 місяців та 5 днів. Тобто позивач, маючи проміжок часу, починаючи з дати звільнення, а саме з 01.12.2021 і по початку введення воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 до 24.02.2022, майже два з половиною місяці, не здійснив жодної дії на встановлення йому групи інвалідності.

Зазначає, що КЗОЗ «ОЦМСК» з 01.03.2022 по 23.03.2022 знаходився у режимі простою, у зв`язку з проведенням на території України бойових дій, внаслідок агресії збройних сил рф та оголошеним воєнним станом з 24.02.2022, на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» огляди комісіями МСЕК не проводилась, окрім міжрайонної Лозівської МСЕК та міжрайонної Красноградської МСЕК, які не призупиняли свою діяльність. З 24.03.2022 МСЕК розпочало роботу по огляду хворих (вказане підтверджується інформацією, викладеною в листі Обласного центру медико-соціальної експертної комісії від 18.10.2022 № 01-13/416).

Отже, фактично у позивача була можливість пройти відповідний медичний огляд, починаючи з 01.12.2021 до 23.02.2022. З 24.02.2022 в міжрайонній Лозівській МСЕК та міжрайонній Красноградській МСЕК, які не призупиняли свою діяльність. А з 24.03.2022 КЗОЗ «ОЦМСК», яке розпочало роботу по огляду хворих.

Таким чином, вважає, що у позивача з моменту звільнення (навіть в перші місяці активних бойових дій) була можливість звернутися до МСЕК для встановлення групи інвалідності протягом у визначений законом строк. Однак судом першої інстанції позиція ГУНП в Харківській області з приводу того, що у заявника була можливість пройти медичний огляд у встановлений строк, при наявності працюючих медичних комісій, не була прийнята до уваги, що призвело до помилкових висновків.

Позивач правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 в Національній поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.11.2021 року №771 о/с "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, звільнено згідно із п. 2 ч. 1 ст. 77 Законом України "Про Національну поліцію" (через хворобу) (а.с. 3).

Згідно Свідоцтва про хворобу госпітальної медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" №249 від 29.10.2021 року, за результатами здійсненого медичного огляду ОСОБА_1 встановлено, що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Також ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в поліції (а.с. 18-21).

Довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №052554 від 05.10.2022 установлено позивачу 60% втрати працездатності; причина втрати професійної працездатності - захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції (а.с.15).

Довідкою МСЕК до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ №345712 також підтверджено, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 05.10.2022 (а.с.17).

В подальшому, у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в поліції, 20.10.2022 позивач через свого представника звернувся до Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою (рапортом) про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції відповідно до частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Висновком про призначення одноразової грошової допомоги від 02.11.2022 року, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області 03.11.2022 року, відмовлено у призначенні та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції відповідно до частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки проміжок часу з моменту звільнення до дати встановлення ІІ групи інвалідності перевищує 6 місяців (а.с. 12).

Вказаний висновок направлено Головним управлінням Національної поліції в Харківській області позивачу листом від 14.11.2022 № 2142/119/05/29-2022, в якому також зазначено, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. З вищезазначених норм вбачається, що положення даної статті Закону застосовуються виключно за обов`язкової одночасної наявності трьох умов: 1) інвалідність повинна бути наслідком, зокрема, захворювання; 2) інвалідність повинна наступити не пізніше шести місяців після звільнення особи з поліції; 3) причиною звільнення такої особи повинна бути зумовлена захворюванням, пов`язаним з проходженням служби чи травмою, отриманою при виконанні службових обов`язків.

Так, відповідно до частини 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. Згідно Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України 11.01.2016 №4 (зі змінами), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта медико-соціальної експертної комісії.

Оскільки, позивач був звільнений зі служби в поліції 30.11.2021 року, а ІІ групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби, йому встановлено 05.10.2022 року, тобто через 10 місяців 5 днів після звільнення зі служби в поліції, та відповідно з перевищенням шестимісячного строку, встановленого пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 24-25).

Вважаючи відмову відповідача у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції протиправною та незаконною, позивач звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що така обставина, як встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення, не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного положеннями статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" не з вини позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: 1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин; 2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції; 3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності; 6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Згідно з пп. "б" п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію" розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Стаття 101 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає вичерпні підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно частин 1, 6 статті 100 Закону України "Про Національну поліцію", визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року № 163/28293 (далі - Порядок № 4), яким визначається механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 передбачено, що днем виникнення права на отримання ОГД є: 1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; 2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії; 3) у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Підпунктом 4 пункту 4 Розділу І Порядку № 4 передбачено призначення ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Як передбачено пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 4, ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України Про Національну поліцію, особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону. Передумовою виплати одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Положеннями Розділу ІІІ цього Порядку передбачено, що посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги (пункт 2).

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби). У разі коли такий орган (заклад, установу) ліквідовано, заява подається до органу (закладу, установи) за місцем зберігання особової справи (пункт 3).

З наведеного вище вбачається, що одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка за встановленою процедурою призначається і виплачується особам, які на підставі закону мають право на її отримання.

Спірні правовідносини у вказаній справі виникли з приводу відмови відповідача у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги з підстав того, що ІІ групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, позивачу встановлено поза межами шестимісячного терміну після звільнення з поліції за станом здоров`я, визначеного пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

З огляду на матеріали справи, у висновку від 02.11.2022 року та в листі від 14.11.2022 №2142/119/05/29-2022 Головним управлінням Національної поліції в Харківській області як підставу для відмови ОСОБА_3 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності через хворобу, пов`язану з проходженням ним служби в поліції, зазначено, що позивач був звільнений зі служби в поліції 30.11.2021 року, а ІІ групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби, йому встановлено 05.10.2022 року, тобто через 10 місяців 5 днів після звільнення зі служби в поліції, та відповідно з перевищенням шестимісячного строку, встановленого пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що позивач мав можливість своєчасно завершити проходження медичної комісії та у нього була можливість з початку введення воєнного стану відновити медичні документи задля подальшого оформлення в строк, зазначений в Законі України "Про Національну поліцію", групи інвалідності, звернувшись при цьому до поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", яка свою роботу не припиняла.

Надаючи правову оцінку таким доводам відповідача, колегія суддів зважає, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

В контексті спірних правовідносин зазначене положення Закону застосовується виключно за наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): 1) інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції; 2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; 3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Верховний Суд в постанові від 13 грудня 2019 року у справі №2040/6159/18 (провадження №К/9901/1557/19) дійшов висновку, що така обставина як встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення, не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного положеннями статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" не з вини позивача.

Отже, для з`ясування обставин того, чи має право позивач на призначення одноразової грошової допомоги та чи до правильного висновку дійшов суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, необхідно дослідити поважність причин, через які позивач не зміг вчасно в межах шестимячного строку завершити процедуру встановлення групи інвалідності.

З матеріалів справи встановлено, що згідно відповіді КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" від 18.10.2022 №01-13/416 зазначено, що КЗОЗ " Обласний центр медико-соціальної експертизи" з 01.03.2022 по 23.03.2022 знаходився в режимі простою у зв`язку з оголошеним на території України воєнного стану з 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022. Огляди комісіями МСЕК не проводились, окрім міжрайонної Лозівської МСЕК та міжрайонної Красноградської МСЕК, які не призупиняли свою діяльність. З 24.03.2022 розпочато роботу МСЕК по огляду хворих.

Таким чином, наявним в матеріалах справи доказами підтверджено факт простою КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" з 01.03.2022 по 23.03.2022 у зв`язку з оголошеним на території України воєнного стану, що об`єктивно могло вплинути на проходження відповідачем огляду МСЕК.

Особливістю розглядуваної правової ситуації є те, що позивач, як на підставу поважної причини пропуску строку, посилається на введення в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі, Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

За змістом статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (зі змінами).

Колегія суддів акцентує увагу, що в період з 24 лютого 2022 року по середину травня 2022 року на території Харківської області тривали активні бойові дії, підприємства, установи та організації різних форм власності (в тому числі, й ті, що здійснюють перевезення населення міста) призупинили свою діяльність, що робило майже неможливим пересування по місту без загрози життю та здоров`ю як позивача, так і співробітників ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС по Харківській області.

Крім того, в результаті ракетного удару по інфраструктурі міста Харкова в ніч на 07 березня 2022 року будівля поліклініки (м.Харків, вул.Гіршмана, буд.8/10) зазначала значних ушкоджень - усі вікна будівлі вибито, комунікації пошкоджено, з`явилась тріщина несучої стіни, пошкоджена та знищена значна кількість обладнання та документації. Діяльність всієї установи була передислокована на територію госпіталю за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 19. Таким чином, у зв`язку з тим, що ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" не працювало більше 2 місяців позивач не мав змоги звернутися для направлення документів на медико-соціальну експертизу.

Колегія суддів зазначає, що такі обставини могли унеможливити своєчасне виконання позивачем всіх етапів проходження медичної комісії і можуть бути підставою для висновку про відсутність вини в пропуску строків проходження медико-соціальної експертизи.

У зв`язку з викладеним, доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що у позивача з моменту звільнення (навіть в перші місяці активних бойових дій) була можливість звернутися до МСЕК для встановлення групи інвалідності протягом у визначений законом строк, колегія суддів не приймає, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Отже, в даному випадку в пріоритеті має бути безпека позивача, яка не може ставитися в залежність від необхідності своєчасного проходження медичної комісії за відсутності безпечних умов її проходження на території Харківської області, яка є однією з найбільш постраждалих в країні від російської агресії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача необхідно скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.11.2022 року, затверджений В.Тимошенко 03.11.2022, яким в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю правових підстав, передбачених у п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" (проміжок часу з моменту звільнення до дати встановлення групи інвалідності перевищує шість місяців) та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги в разі встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року №4, з урахуванням висновків суду в даній справі.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 року по справі № 340/268/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 по справі № 340/268/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський