Справа № 944/5213/23
Суддя: Колтун Ю. М.
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/5213/23
Провадження №2-а/944/59/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Колтуна Ю.М.,

з участі секретаря судового засідання Романик Ю.В.,

розглянувши за правилами позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, третя особа поліцейський Управління патрульної поліції у Львівській області сержант поліції Саваровський В.В., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.08.2023, близько 04 години 00 хв., він керував автомобілем марки Опель Астра, р.н. НОМЕР_1 , по автодорозі Львів-Краковець 35 км. 900 м. Львівської області та був зупинений працівниками поліції, які повідомили що він вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме керував автомобілем обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3. "в" ПДР України. Постановою від 07.08.2023 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн. Позивач вважає, що дії інспектора неправомірні, так як він не порушував ПДР України, керував автомобілем будучи пристебнутий ременем безпеки. Ремінь безпеки відстебнув вже коли зупинився на вимогу поліції, для того щоб взяти з бардачка свої документи на автомобіль. Водночас, працівник поліції не вжив жодних заходів з метою підтвердження або спростування факту порушення ним ПДР України за вказаних обставин справи. Вважає, що зазначена постанова постановлена незаконно і необґрунтовано та підлягає скасуванню.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 15.08.2023, відкрито провадження у справі, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

05.09.2023 до суду надійшов відзив від представника УПП у Львівській області ДПП Я.Забродоцької у якому зазначається, що 07.08.2023, близько 03 год. 57 хв. на а/д Львів-Краковець, 35км 900м, позивач керував транспортним засобом OPEL ASTRA з д.н.з. НОМЕР_1 та не був пристебнутий ременем безпеки у транспортному засобі, обладнаному засобами пасивної безпеки, чим порушив п.2.3. в ПДР України. Постановою, складеною інспектором Управління, до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП.

Вказує, що поліцейским було дотримано процедуру підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення та з`ясовано всі необхідні обставини, розгляд справи проведено у присутності особи, було оголошено, яка справа розглядається та ознайомлено з правами та обов`язками. Окрім цього подія фіксувалась на нагрудний відео реєстратор поліцейського. Зазначає, що інспектор мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляд справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явивилася, у відзиві просив розглянути справу без участі строни відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стаття 242 КАС України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд виходить з такого.

07.08.2023 інспектором УПП у Львівській області ДПП МВС України сержантом поліції Саваровським С.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7474277 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 07.08.2023, близько 03 год. 57 хв на а/д Львів-Краковець Львівській області, Яворівський район, 35км 900м, керував транспортним засобом марки «OPEL ASTRA» з д.н.з. НОМЕР_1 та не був пристебнутий ременем безпеки у транспортному засобі, обладнаному засобами пасивної безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно з вимог п. 2.3. «в» Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголівники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР ).

Диспозиція ч.5 ст.121 КУпАП вказує на порушення керування або експлуатації транспортного засобу, правил користування ременями безпеки або мотошоломами, а саме порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином в даному випадку підставою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП є порушення правил користування ременями безпеки.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України закріплено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як передбачено ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із частини 1 статті 75 КАС України, вбачається, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має гуртуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що позивач порушив правила користування ременями безпеки, визначений п. 2.3. «в» Правил дорожнього руху.

Дослідивши наданий представником відповідача до матеріалів справи оптичний диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, судом установлено, що у нічний час доби працівниками поліцій зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . На відео зафіксовано, що водій та пасажир на передньому сидінні автомобіля з відкритим переднім вікном зі сторони водія були не пристебнуті ременями безпеки. Інспектором поліції було роз`яснено водію, що причиною зупинки є рух транспортним засобом під час коменданської години, а також ознайомлено його із правами та обов`язками. Водій зазначив, що керував автомобілем будучи пристебнутий ременем безпеки. Ремінь безпеки відстебнув вже коли зупинився на вимогу поліції, для того щоб взяти з бардачка свої документи на автомобіль.

Суд ставиться критично до пояснення водія ОСОБА_1 , оскільки такі, на думку суду, спрямовані на уникнення відповідальності за порушення ПДР.

При цьому, суд звертає увагу на те, що на відео, яке зняте на нагрудну камеру поліцейського, зафіксовано, що водій та його пасажир знаходяться в автомобілі з увімкненими двигуном та аварійною світловою сигналізацією, припаркованому на узбіччі міжнародної автомобільної дороги Львів-Краківець (автошлях М10) у нічний час доби, оскільки були зупиненні працівниками поліції за рух під час коменданської години. Таким чином, як водій, так і його пасажир являються учасниками дорожнього руху у розумінні Закону України "Про дорожній рух", а тому на водія в даному випадку поширюється обов`язок користуватися ременями безпеки, передбачений підп."в" п.2.3 Правил дорожнього руху.

Суд вважає, що досліджені відеоматеріали є доказами в справі у розумінні ст. 251 КУпАП, тому вони приймаються судом як належні та допустимі доками, що підтверджують вчинення даного адміністративного правопорушення.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Суд звертає увагу, що згідно з сталою практикою ЄСПЛ ( рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху, Закону України «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом установлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 5 ст. 121 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

На переконання суду ігнорування водієм вимоги ПДР про необхідність пристебнення ременем безпеки нівелює принцип забезпечення безпеки дорожнього руху. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7474277 від 07.08.2023, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, є законною, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 72, 77, 118-119, 122, 132, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, третя особа поліцейський Управління патрульної поліції у Львівській області сержант поліції Саваровський Василь Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М.Колтун