Справа № 522/7051/23
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 522/7051/23

Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційні скарги Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі ДВС), третя особа: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі ДАБК), в якому позивач просив: визнати дії щодо відкриття виконавчого провадження протипрвними та скасувати постанову старшого державного виконавця ДВС Шевченко М.Т. про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2022 року ВП №69006548.

В обгрунтування позову було зазначено, що постанова ДАБК була видана 22.12.2021 року, а виконавче провадження було відкрито 19.05.2022 року. Позивач зазначає, що відповідачем порушено строки, передбачені статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», тому постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2022 року ВП №69006548 є протиправною та підлягає скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подали апеляційні скарги, в яких зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянти просили його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.12.2021 року ДАБК було винесено постанову №402/21 про накладення на позивача штрафу в розмірі 6800 грн. на підставі ч.2 ст.188-42 КУпАП. Штраф мав бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення порушником постанови. Відповідно до положень ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, який становить 13600 грн. В постанові зазначено, що вона може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення у вищестоящий орган або суд. Також в постанові вказано, що відповідно до ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом 3 місяців з дня винесення. У разі оскарження чи опротестування постанови відповідно до ст. 291 КУпАП перебіг строку давності пиняється до розгляду скарги або протесту.

Доказів отримання позивачем постанови №402/21 немає.

На підставі зазначеної постанови старшим державним виконавцем ДВС Шевченко М.Т. було відкрито 19.05.2022 року виконавче провадження ВП №69006548. Доказів надсилання позивачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням, як це передбачено ст.28 Закону України "Про виконавче провадження", суду не надано.

Не погоджуючись з відкриттям виконавчого паровадження, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постанова ДАБК №402/21 від 22.12.2021 року надійшла до державного виконавця вже з пропущеним строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поновляти пропущений строк державний виконавець не має повноважень, тому був зобов`язаний повернути стягувачу вказаний виконавчий документ без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів.

Виходячи з викладеного, постанова ВП №69006548 від 19.05.2022 року є неправомірною, виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого документа, за яким сплинув строк пред`явлення його до виконання. Відповідно суд вважав, що у державного виконавця не було підстав для прийняття вказаного документа до виконання, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями статті 3-5 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 303 КУпАП передбачено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

З матеріалів справи вбачається, що постанова ДАБК №402/21 була винесена 22.12.2021 року та підлягала пред`явленню до виконання у строк до 22 березня 2022 року.

Водночас, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан продовжувався.

Відповідно до абзацу 10 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, доповненого Законом №2129-ІХ, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

19.05.2022 року старшим державним виконавцем ДВС Шевченко М. Т. було відкрито виконавче провадження ВП №69006548.

Колегія суддів звертає увагу, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VIII, відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Також суд зазначає, що оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом №1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, в зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження у даному випадку.

Колегія суддів вважає, що з огляду на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується органом в порядку, встановленому як КУпАП, так і іншими законами України, зокрема Законом №1404-VIII, то врахування державним виконавцем чинних (станом на час відкриття провадження) законодавчих змін в порядку пред`явлення виконавчого документа до виконання, переривання та встановлення строків звернення виконавчого документа до виконання, є обгрунтованим.

Наведені висновки також узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 року у справі № 260/2595/22.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання дій протиправними та скасування постанови залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук