Справа № 620/5209/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5209/23 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 105 прикордонного загону імені Князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого (військової частини НОМЕР_2 ) щодо видачі наказу про виплату солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі до 70 000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, визначеного у довідці Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України № 4145 від 08.01.2023, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 09.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022;

- зобов`язати 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого (військова частина НОМЕР_2 ) видати наказ про виплату додаткової винагороди солдату ОСОБА_1 , в розмірі до 70 000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, визначеного у довідці Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України № 4145 від 08.01.2023, у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 за період з 09.10.2022 по 31.10.2022 включно;

- зобов`язати 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити солдату ОСОБА_1 , додаткову винагороду в розмірі до 70 000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, визначеного у довідці Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України № 4145 від 08.01.2023, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168, за період з 09.10.2022 по 31.10.2022 включно;

- зобов`язати 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого (військова частина НОМЕР_2 ) видати наказ про виплату додаткової винагороди солдату ОСОБА_1 , в розмірі до 70 000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, визначеного у довідці Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України № 4145 від 08.01.2023, у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 включно;

- зобов`язати 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити солдату ОСОБА_1 , додаткову винагороду, в розмірі до 70 000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, визначеного у довідці Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України № 4145 від 08.01.2023, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168, за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 включно.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до довідки від 08.01.2023 № 4145 у період з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 13.12.2022, з 21.12.2022 по 31.12.2023, з 01.01.2023 по 08.01.2023 він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області (а.с. 14).

А також, у відповідності до бойового розпорядження Адміністрації ДПС України від 16.09.2022 № 165 гриф позивач у період з 09.10.2022 по 08.01.2023 перебував в оперативному підпорядкуванні в/ч НОМЕР_2 .

Разом з тим позивач зазначає, що всупереч вимог чинного законодавства відповідачем не було нараховано та виплачено йому додаткову винагороду за період з 09.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022 у розмірі до 70000,00 грн. пропорційно часу участі у бойових діях або їх забезпеченні.

Щодо доводів суду про невідповідність довідки від 08.01.2023 № 4145 вимогам наказу № 392-АГ, а саме, що вона не містить сукупності інформації у таких документах: бойового наказу (розпорядження); журналу бойових дій; рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу; у вказаній довідці відсутня інформація стосовно районів ведення таких воєнних (бойових) дій, позивач зазначає, що не може нести відповідальність за неналежне оформлення посадовими особами облікових документів. Крім того, вказана довідка є чинною, невідкликаною та нескасованою.

Отже, недотримання органами Держприкордонслужби вимог Наказу № 392-АГ в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Тому висновок суду першої інстанції про покладення негативних наслідків на позивача за недотримання органами Держприкордонслужби вимог Наказу № 392-АГ в частині обміну інформацією є протиправним.

Позивач вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено право на отримання додаткової винагороди за період участі у бойових діях або заходах за жовтень 2022 року (23 дні) та листопад 2022 року (30 днів).

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції в частині того, що у Відповідача відсутній обов`язок нарахувати та виплатити Позивачу спірні кошти та що Відповідачем вжито всі заходи щодо забезпечення права Позивача на виплату належних йому коштів, є безпідставними, необгрунтованими та передчасними.

13.10.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні такої, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідач вказує, що ОСОБА_1 в період з 09.10.2022 по 08.01.2023 перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого, у складі 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого не перебував, приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у складі прикордонної комендатури швидкого реагування 24 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ).

Відповідач звертає увагу, що згідно Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 , проходить службу та перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_5 .

Таким чином, надати відомості про виплату грошового забезпечення за спірний період у 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого немає можливості.

Також, відповідач зазначає, що довідка від 08.01.2023 № 4145 була видана в одному екземплярі та направлена до 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_4 ).

Разом з тим, рапорти від керівництва комендатури швидкого реагування 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_4 ) щодо виплати військовослужбовцям військової частини НОМЕР_5 , які знаходилися у них у відрядженні (в тому числі й ОСОБА_1 ) додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 тис. грн. за жовтень, листопада та грудень 2022 року на адресу 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого не надходили.

У відповідності до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як вбачається з Довідки командира військової частини НОМЕР_2 від 08.01.2023 № 4145 солдат ОСОБА_1 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_5 та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області періоди з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 13.12.2022, 21.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 08.01.2023 на підставі бойового наказу Адміністрації державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022 (том 1 а.с. 14).

Як вбачається з Витягу з рапорту заступника начальника загону - коменданта 2 прикордонної комендатури швидкого реагування 11 прикордонного загону від 03.11.2022 № 1525 останній клопотав про виплату додаткової винагороди у розмірі 70 000 грн військовослужбовцям 2 прикордонної комендатури швидкого реагування 11 прикордонного загону, зокрема і ОСОБА_1 за жовтень 2022 року (період безпосередньої участі з 09 по 31.10.2022, кількість днів - 21) (том 1 а.с. 18).

Як вбачається з Витягу з рапорту заступника начальника загону - коменданта 2 прикордонної комендатури швидкого реагування 11 прикордонного загону від 01.12.2022 № 1893 останній клопотав про виплату додаткової винагороди у розмірі 70 000 грн військовослужбовцям 2 прикордонної комендатури швидкого реагування 11 прикордонного загону, зокрема і ОСОБА_1 за листопада 2022 року (період безпосередньої участі з 01 по 30.11.2022 кількість днів - 30) (том 1 а.с. 19).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах адміністративної справи відсутні підтверджуючі документи у повному обсязі щодо участі позивача безпосередньо у бойових діях, що є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, 573/2022 від 12.08.2022 та від 07.11.2022 № 757/2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

За приписами п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови КМУ від 28.02.2022 № 168" (далі - Наказ № 392-АГ).

На виконання п. 1 Наказу № 392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Наказу № 392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

За приписами пунктів 11 та 12 Наказу № 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

Суд звертає увагу, що військовослужбовці 11 прикордонного загону звернулись до 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого у позасудовому порядку з колективним зверненням щодо формування та направлення, на адресу , 11 прикордонного загону передбачені п. 11 Наказом № 392-АГ списки військовослужбовців за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу, в тому числі щодо Позивача.

Однак, Відповідач у відповідь на зазначене звернення листом від 05.07.2023 №21/5849-23 повідомив про відсутність підстав щодо формування списків військовослужбовців зазначених в зверненні, без будь-яких роз`яснень, обґрунтувань та мотивів своєї відмови.

Таким чином, висновок суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні, що Відповідачем вжито всі заходи щодо забезпечення права Позивача на виплату належних йому коштів, є безпідставними та необгрунтованими.

Тому, вказана бездіяльність уповноважених органів порушує визначенні чинним законодавством України права Позивача на отримання належних йому коштів - грошового забезпечення, у розмірі, визначеному Постановою КМУ № 168, що є обов`язковою для виконання та не може виконуватись уповноваженими органами на власний розсуд.

Відповідачем не заперечується, що з 29.04.2022 року і до теперішнього часу, у період дії воєнного стану, Позивач являється військовослужбовцем Державної прикордонної служби України. Про його безпосередню участь у бойових діях свідчить, зокрема, той факт, що згідно архівної відомості щодо нарахування грошового забезпечення (копія долучається) у травні, червні та липні Позивачу виплачувались грошові кошти на підставі Постанови КМУ №168 у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, пропорційно часу участі у таких діях, а також довідкою №4145 від 08.01.2023 року щодо участі у бойових діях у жовтні-грудні 2022 року та січні 2023 року.

Згідно Довідки командира військової частини НОМЕР_2 від 08.01.2023 № 4145 солдат ОСОБА_1 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_5 та брав участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у періоди з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.11.2022 по 13.12.2022, з 21.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 08.01.2022 на підставі бойового наказу Адміністрації державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022.

Так, дійсно, вказана довідка не містить кількості днів в які позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та зазначено лише період такої участі. Втім, колегія суддів зауважує, що в рапорті про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань зазначається кількість днів такої участі та такі співпадають з інформацією, викладеній у вказаній довідці.

Відтак, колегія суддів вважає, що недотримання органами Держприкордонслужби вимог Наказу № 392-/08/81/22-АГ в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів чи наявність окремих недоліків документів, складених уповноваженими особами, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Крім того, у справі "Рисовський проти України", № 29979/04, рішення від 20.10.2011, пункти 70, 71, Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009).

Дійсно, виплаті спірної допомоги передує отримання інформації про відряджених військовослужбовців про дні їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, яка подається начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у Наказі № 392-АГ.

В той же час такі функції відповідачів є виключно їх дискреційними повноваженнями.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Колегія суддів вказує, що за своєю правовою природою бездіяльність це пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах; так і характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи.

Колегія суддів вважає, що відповідач у спірних правовідносинах наділені правом активно діяти у питаннях належного та відповідного грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу.

Даний підхід вважає за можливим застосувати і Європейський суд з прав людини, а саме: у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" № 33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" № 48939/99, "Moskal v. Poland" № 10373/05).

Відтак, колегія суддів вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача, які полягають у не повідомленні про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 13.12.2022, 21.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 08.01.2023 та зобов`язання відповідача направити таку інформацію.

Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача частково знайшли своє підтвердження під час перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, призвело до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково:

визнати протиправною бездіяльність 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), яка полягає у не повідомленні 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022;

зобов`язати 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) направити до 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_5 ) інформацію про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо у районах у період здійснення зазначених заходів за періоди з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, передбачену пунктами 4, 5, 11 та додатком 1 та 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168;

в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан