Справа № 740/5068/23
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/5068/23
Провадження № 2-а/740/47/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Гусєвої Я. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Кабриль Юлією Володимирівною, до Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

установив:

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області, в якому просив скасувати постанову серії БАД № 255489 від 14.07.2023.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно з постановою поліцейського ВРПП Ніжинського РВП старшого сержанта поліції Скиби Дениса Вікторовича від 14 липня 2023 року серії БАД № 255489 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 3400,00 грн за те, що керуючи транспортним засобом HONDA DIO мопедом б/н 14.07.2023 о 21 год. 42 хв. у смт Лосинівка по вул. Шевченка, 9, водій ОСОБА_1 не мав посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП.

З указаною постановою позивач не згоден та вважає її необґрунтованою, зазначає, що причиною складення постанови про адміністративне правопорушення стало нібито керування позивачем транспортним засобом, однак докази про це відсутні. Позивач не заперечує того, що поруч із ним на подвір`ї його двору стояв нерухомий мопед, однак руху на ньому не зафіксовано. Водночас зупинки транспортного засобу в цій конкретній ситуації не було. Отже, відсутні підстави для перевірки документів та притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Вважав, що постанова складена поліцейським, котрий не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив усіх обставин справи і під час розгляду справи порушив ст. 245, 280 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків поліцейського фактичним обставинам справи, порушенням норм процесуального права.

У поданій заяві позивач просить поновити строк на оскарження, посилаючись на те, що копію постанови ним було отримано 27.07.2023. З огляду на те, що 14.07.2023 на позивача було складено три протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП, зі змістом яких позивач не згоден у повному обсязі, що вимагало детальної підготовки для їх оскарження, часу, передбаченого ст. 289 КУпАП, недостатньо. Зокрема, 31.07.2023 відбувся судовий розгляд справи № 740/4483/23 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вимагав часу для ретельної підготовки до засідання. У подальшому за наслідком розгляду справи було здійснено підготовку та надсилання апеляційної скарги на постанову суду у десятиденний строк. Разом з тим останнім днем подачі позовної заяви про скасування постанови 06.07.2023, що є неділею та неробочим днем. Фактично позивач мав лише 5 робочих днів для підготовки та подачі скарг на три постанови та підготовки до участі у судовому засіданні. Указані вище обставини унеможливили подання позовної заяви про скасування постанови у встановлений строк, є поважною причиною пропуску та слугують підставою для поновлення пропущеного строку.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.08.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.08.2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі в справі як співвідповідача ГУНП в Чернігівській області, призначено судове засідання.

У відзиві на позов представник Ніжинського РВП просив відмовити в задоволенні позову з підстав необґрунтованості вимог. Пояснив, що 14.07.2023, перебуваючи на чергуванні в наряді ГРПП № 5, при патрулюванні Ніжинського району у смт Лосинівка по вул. Шевченка близько 21 год. 42 хв. було зупинено мопед HONDA DIO, без н. з., під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На вимогу надати документи на право керування транспортним засобом та інші відповідні документи виявилось, що в останнього відсутнє посвідчення водія відповідної категорії, останній керував мопедом без вдягнутого мотошолому, крім того, мопед був не зареєстрований у встановленому законом порядку. Поліцейським розглянуто справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за результатами якої прийнято постанову та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. При розгляді та оформленні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 усі вимоги закону дотримані. Постанова складена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, за участю водія транспортного засобу, в порядку та на підставі чинного законодавства. Доказом учинення правопорушення є копія пояснення поліцейського ВРПП Ніжинського ВРП Скиби Д. В., а також СД-диск з відеозаписом з місця події.

У відзиві на позов представник ГУ НП в Чернігівській області просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки вони необґрунтовані нормами матеріального та процесуального права. З доданого до адміністративного матеріалу відеозапису видно, як мопед перебував в русі, під час його зупинки різко звернув та зупинився, як пізніше було встановлено, біля домоволодіння ОСОБА_1 . Водій не заперечував факт керування транспортним засобом, а навпаки пояснював звідки і куди він їхав. ОСОБА_1 поліцейським ВРПП Ніжинського ВРП було роз`яснено його права згідно ст. 268 КУпАП, строки оскарження постанови згідно зі ст. 289 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Від представника позивача Кабриль Ю. В. до суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити без її та ОСОБА_1 участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що процесуальний строк звернення із позовною заявою про оскарження постанови позивачем пропущений з поважних причин, у зв`язку із чим підлягає поновленню.

Суд установив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 14 липня 2023 року серії БАД № 255489, прийнятою поліцейським ВРПП Ніжинського РВП Скибою Денисом Вікторовичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за те, що керуючи транспортним засобом HONDA DIO мопедом б/н 14.07.2023 о 21 год. 42 хв. у смт Лосинівка по вул. Шевченка, 9, водій ОСОБА_1 не мав посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху; накладено стягнення у виді штрафу в сумі 3400,00 грн.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Як слідує зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч. 2 ст. 126 КУпАП настає відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП є, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У розумінні ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАСУ обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Статтею 106 КАСУ встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази.

Доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, є відеозапис з місця події, на якому зафіксовано порушення позивачем вищевказаних вимог ПДР, і таких обставин позивач не спростував під час розгляду справи в суді жодними доказами.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач підтверджує факт керування транспортним засобом, розповідає, звідки і куди він їхав, при цьому пояснює поліцейським, що не має при собі документів на право керування транспортним засобом. На відео зафіксовано, як поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , які саме норми були порушені, за якими статтями КУпАП справа про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху буде розглядатися. Таким чином, ОСОБА_1 знав та усвідомлював правові наслідки вчиненого адміністративного правопорушення, а його пояснення, надані у позовній заяві, суперечать поведінці на місці події.

Разом з цим суд ураховує, що постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31.07.2023 року, прийнятою за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Кабриль Ю. В., яка набрала законної сили та не оскаржувалась в апеляційному порядку, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Указаною постановою суду встановлено, що 14 липня 2023 року о 21 год. 42 хв. по вул. Шевченка в смт Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області ОСОБА_1 керував мопедом Honda dio, без номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від продування приладу "Драгер" та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Вищевказане спростовує доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом мопедом Honda dio 14.07.2023 о 21 год. 42 хв. у смт Лосинівка по вул. Шевченка, 9.

Також судом ураховано, що за практикою Європейського суду з прав людини, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Крім цього, слід зазначити таке.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з положеннями ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності. Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 року № 742/2298/17. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем у справах з приводу оскарження постанов інспектора патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Правову позицію з цього питання висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року в справі № 724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

З урахуванням вищевказаного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову до відповідача ГУ НП в Чернігівській області у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог, та відмову в задоволенні позову до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області, який є неналежним відповідачем за вказаними вимогами. У такому разі понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 5, 77, 121, 122, 244, 245, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з указаним адміністративним позовом.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , поданого представником адвокатом Кабриль Юлією Володимирівною, до Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко