Справа № 620/13811/23
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Соломко І.І., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, які виразились у встановленні невірного базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 та у не нарахуванні та невиплаті за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з врахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та зобов`язати провести відповідні нарахування.
22.09.2023 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визнано поважними причини пропуску звернення до суду.
26.10.2023 відповідач надіслав відзив, у якому просив закрити провадження у справі з підстав, що зазначені позовні вимоги вже були предметом розгляду у справі № 620/605/21, рішенням суду у задоволенні вказаних вимог відмовлено. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі від 31.03.2023№ 620/605/21, набрало законної сили.
Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.03.2023№ 620/605/21 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за передчасністю.
Пунктом 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Ця підстава може застосовуватися, якщо набрало законної сили судове рішення у тотожній справі.
Так, у справі № 620/605/21 у задоволенні позовних вимог щодо не нарахування та невиплати за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року суд відмовив за передчасністю.
Відповідач після набрання законної сили рішенням по справі № 620/605/21, нарахував та виплатив індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, але без застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, що слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Що стосується клопотання про пропущення строку звернення до суду встановленого статтею 122 КАС України суд зазначає наступне.
Відповідач посилаючись на порушення позивачем строку на звернення до суду, обраховує початок перебігу такого строку з моменту виключення позивача зі списків особового складу.
В силу приписів частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
В свою чергу індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення (заробітної плати). Отже, питання щодо виплати сум індексації грошового забезпечення не обмежені будь-яким строком позовної давності у відповідності до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України.
Розглянувши вказану заяву суд враховує таке.
Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України у редакції, яка діяла до 18.07.2022 (включно) передбачалося, що "працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.
У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком".
Однак пунктом 18 частини першої розділу І Закону України ''Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин'' від 01.07.2022 за №2352-IX (далі - Закон № 2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, назву та частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:
"Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".
Предметом спору є невиплата позивачу індексації грошового забезпечення у повному розмірі
Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.
Постановою КМУ № 651 від 27.06.2023 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Позовна заява подана 28.08.2023, тобто в строк до закінчення карантину (01.07.2023), тому строк визначений ч.2 ст. 233 КЗпП України в редакції з 19.07.2022 не підлягає застосуванню так як такий продовжено на строк дії карантину.
Отже, суд доходить висновку, що доводи відповідача про порушення строку звернення до суду є безпідставними.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 122, 123, 240-241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволені клопотань Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 294-297 КАС України.

Суддя І.І. Соломко