Справа № 280/7589/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року Справа № 280/7589/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі третя особа), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною відмову відповідача щодо подання до ГУ ПФУ в Запорізькій області документів для призначення пенсії позивачу по вислузі років;

зобов`язати відповідача подати до ГУ ПФУ в Запорізькій області необхідні документи для призначення пенсії позивачу відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Ухвалою суду від 20.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, а розгляд адміністративної справи призначено без виклику/повідомлення сторін.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що підполковник поліції ОСОБА_1 був звільнений в запас за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням. Позивач зазначає, що на день звільнення позивача його вислуга складала 20 років 07 місяців 15 днів у календарному обчисленні та 25 років 10 місяців 13 днів у пільговому обчисленні. Позивач зазначає, що 01.08.2023 він звернувся до відповідача з проханням направити до ГУ ПФУ в Запорізькій області документи для призначення йому пенсії відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», проте отримав безпідставну відмову. Позивач вважає, що під час вирішення питання про наявність підстав для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», слід враховувати вислугу років з урахуванням її пільгової складової, а тому позивач вважає, що має право на призначення пенсії. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що вислуга років позивача станом на 31.10.2017 у календарному обчисленні склала 20 років 07 місяців 15 днів, що недостатньо для призначення пенсії за ст.12 Закону №2262. Відповідач зазначає, що виходячи із положень ст.12 Закону №2262 та пунктів 1 та 2-1 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а п.3 Постанови №393 визначає, що певні періоди, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови. Відповідач вказує, що п.3 Порядку №393 визначає, що зарахування на пільгових умовах вислуги років до спірного періоду, застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція п.3 Порядку №393.

Крім того, представник відповідача послався на те, що на даний час у позивача відсутнє спеціальне звання поліцейського як одна з умов призначення пенсії за вислугу років. Так, відповідач зазначає, що вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.10.2019 по справі №335/6638/17, який набрав законної сили 04.11.2019, позивачу визначено покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням спеціального звання підполковник поліції, без застосування конфіскації майна. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа надала письмові пояснення по суті позовних вимог, в яких проти позову заперечила та вказала на те, що відповідно до пункту «а» статті 12 Закону 2262-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, інші особи, зазначені у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільненні зі служби: з 1 жовтня 2016 року по 30.09.2017 і далі не день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше. Зазначає, що позивач має вислугу 20 років 07 місяців 15 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що наказом начальника ГУНП в Запорізькій області від 31.03.2017 №166 о/с «По особовому складу», підполковника поліції ОСОБА_1 (0085381), старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок і боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку ГУНП звільнено зі служби в поліції згідно п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Також, у зазначеному наказі визначено, що вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає 20 років 07 місяців 15 днів; у пільговому обчисленні 25 років 10 місяців 13 днів; календарна для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні 20 років 07 місяців 15 днів.

01.08.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою про оформлення та направлення до ГУ ПФУ в Запорізькій області документів для вирішення питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Листом ГУНП в Запорізькій області від 08.08.2023 позивачу відмовлено у задоволенні його заяви.

Позивач, не погодившись з правомірністю дій відповідача щодо відмови у оформленні документів для призначення пенсії, звернувся з даним позовом до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі Закон №2262).

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 1-2 Закону №2262, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно п.«а» ч.1 ст.12 Закону №2262, пенсія за вислугу років призначається: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Отже, умовами для призначення пенсії за пункту «а» частини 1 статті 12 Закону №2262 є те, що особа яка звертається за призначенням пенсії, у даному випадку, є:

1. Особою з числа начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту;

2. має на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Суд, зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано, зокрема, Порядком №3-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку №3-1 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (членам їх сімей), пенсії згідно із Законом призначаються і виплачуються головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно пункту 2 розділу І Порядку №3-1, Заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Відповідно до пункту 11 розділу І Порядку №3-1, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №3-1 визначено, що уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.

Згідно пункту 2 розділу ІІІ Порядку №3-1, уповноважений орган (структурний підрозділ) надає допомогу особі в одержанні необхідних для призначення пенсії документів. У разі якщо підготовлено не всі необхідні документи для призначення пенсії, то подаються наявні, а документи, яких не вистачає, подаються додатково.

Відповідно до пункту 6 розділу IV Порядку №3-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Також, відповідно до статті 49 Закону №2262-ХІІ, пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що на уповноважені органи, у випадку вирішення питання про призначення пенсії у відповідності до Закону №2262-ХІІ, покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію, необхідних для призначення пенсії документів.

В свою чергу, до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України належить вирішення питання наявності у особи, яка звертається за призначенням пенсії, відповідного права на призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Тобто, у даному випадку на ГУНП в Запорізькій області чинним законодавством України покладено лише обов`язок підготовки та направлення до ГУ ПФУ в Запорізькій області документів для вирішення питання про призначення/відмови у призначенні пенсії позивачу.

Проте, як слідує із відповіді від 08.08.2023, відповідачем вирішено саме питання права позивача на отримання пенсії за вислугу років, а саме вказано на те, що позивач має недостатню кількість календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугу років.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем перевищено надані йому повноваження у сфері пенсійного забезпечення колишніх працівників поліції, оскільки відповідач не є уповноваженим органом для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для призначення пенсії.

Щодо доводів представника відповідача про те, що позивача було позбавлено спеціального звання підполковник поліції, у зв`язку з чим останній не має права на призначення пенсії за вислугу років, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.85 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські можуть бути позбавлені спеціального звання за вчинення кримінального правопорушення на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

З матеріалів справи судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.10.2019 у справі №335/6638/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено відповідне покарання, зокрема у вигляді позбавлення спеціального звання підполковник поліції.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 Закону №2262-ХІІ, особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

На підставах, установлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначаються також пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, позбавленим військових або спеціальних звань (у тому числі під час перебування їх у запасі або у відставці), а також звільненим зі служби у зв`язку із засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та членам їх сімей.

Отже, позбавлення особи військового або спеціального звання є дійсно суттєвою обставиною, яка впливає на можливість пенсійного забезпечення, відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем такі обставини не було покладено в основу рішення про відмову у підготовці документів та їх направлення до ГУ ПФУ в Запорізькій області, оскільки у листі від 08.08.2023 відповідач вказав лише на недостатність у позивача вислуги років.

По-друге, на переконання суду, оцінку зазначеним обставинам у будь-якому випадку має надавати орган Пенсійного фонду України при вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для призначення пенсії, а відповідач, в свою чергу, як орган який готує документи для вирішення питання про призначення пенсії має повідомити орган Пенсійного фонду України про наявність такої обставини, як позбавлення особи спеціального звання за вироком суду.

Стосовно посилань представника відповідача на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, суд зазначає, що відповідач помилково вважає даний спір спором про проходження публічної служби.

Так, позивач не оскаржує наказ від 31.03.2017 №166 о/с про його звільнення, як і не просить внести зміни до нього. Всі доводи позивача зводяться до того, що під час вирішення питання про призначення йому пенсії за вислугу років необхідно брати до уваги вислугу років у її пільговому обчислені.

В свою чергу, спір між сторонами щодо обчислення вислуги років, яка зазначена у наказі про звільнення відсутній.

При цьому, вирішення питання достатності вислуги років також має вирішуватись органом Пенсійного фонду України під час розгляду отриманих документів, оскільки подання про призначення пенсії за вислугою років передбачає зазначення в ній як календарної так і пільгової вислуги років.

В свою чергу, ВЕРХОВНИЙ СУД вже неодноразово зупинявся на питанні порядку підрахунку вислуги років для призначення пенсії за вислугу років, зокрема такі висновки містяться у постанові ВЕРХОВНОГО СУДУ у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14.04.2021 по справі №480/4241/18.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач не позбавлений права звертатися до відповідача з питання направлення документів до органу Пенсійного фонду України, а оскільки спірні правовідносини щодо відмови у направленні документів до органу Пенсійного фонду України відбулись у серпні 2023 року, то позивачем дотримано 6-ти місячного строку звернення до суду за захист прав та законних інтересів.

В свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача направити не для призначення пенсії, а для вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69005, м.Запоріжжя, вул.Матросова, 29, ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б, ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документів для вирішення питання щодо призначення пенсії по вислузі років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документи для вирішення питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова