Справа № 140/8759/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 140/8759/23 пров. № А/857/16803/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С. П. Вовк А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 140/8759/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Логістик" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

місце ухвалення судового рішення м.Луцьк
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїПлахтій Н.Б.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Товариство з обмеженою відповідальністю Альянс-Логістик (далі ТзОВ Альянс-Логістик) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000367-09 від 14.12.2022.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 140/8759/23 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування фінансових санкцій №000367-09 від 14.12.2022.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс-Логістик за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір в розмірі 9582,90 грн (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві гривні 90 копійок).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що фактична перевірка проведена з 16:00 год 15.06.2022 по 12:00 год 20.06.2022, акт перевірки був зареєстрований за №03/225/09-01/42933160 в день закінчення робочого дня, тобто 20.06.2022, що відповідає вимогам пункту 86.5 статті 86 ПК України.

Рішення про застосування фінансових санкцій №000367-09 від 14.12.2022 прийняте відповідно до Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (із змінами та доповненнями, далі Порядок №790), згідно з абзацом 2 пункту 6 якого порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюється зазначеними органами відповідно до їх компетенції. Рішення про застосування фінансових санкцій прийняте в термін 6 місяців з моменту складення акту перевірки, що відповідає п.2.8 Інструкції про порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, затвердженої наказом ДААК ДПА України від 08.07.2003 №80, в редакції наказу Департаменту САТ ДПА України від 20.06.2007 №113 (із змінами та доповненнями, далі Інструкція №80).

Факт закриття провадження у справі за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, жодним чином не виключає підстав для притягнення особи до відповідальності як суб`єкта господарювання шляхом застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених ПК України та Законом №481/95-ВР.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

В судове засідання представник позивача не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

В судовому засіданні представник відповідача Сорочинська К.А. надала пояснення та підтримала доводи апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДПС у Волинській області не довело належним та допустимими доказами правомірність прийнятого рішення про застосування фінансових санкцій №-000367-09 від 14.12.2022, позаяк вказане рішення прийнято відповідачем поза межами установлених строків, а також судом встановлено протиправність призначення та проведення контролюючим органом перевірки, наслідком чого є протиправність оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій за наслідками такої перевірки.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.06.2022 ГУ ДПС у Волинській області прийняло наказ №751-п Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ Альянс-Логістик (а.с.59), відповідно до якого вирішено провести фактичну перевірку позивача за місцем зберігання алкогольних напоїв, крім сидру і пері, за адресою: м.Луцьк, вул.Карбишева, 2, з питань дотримання вимог ПК України, Закону №481/95-ВР, Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №256/95-ВР та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Даним наказом визначено перевірку провести протягом 10 днів, починаючи з 15.06.2022; період діяльності, що перевіряється, визначений статтею 102 ПК України.

На підставі наказу від 15.06.2022 №751-п та направлень на перевірку від 15.06.2022 №№1375/03-20-09-01, 1376/03-20-09-01, 1387/03-20-09-01, 1389/03-20-09-01, 1390/03-20-09-01, 1391/03-20-09-01, 1392/03-20-09-01, 1393/03-20-09-01, 1394/03-20-09-01, 1395/03-20-09-01, 1396/03-20-09-01, 1397/03-20-09-01, 1398/03-20-09-01 (а.с.60-72) посадовими особами відповідача в період з 16:00 15.06.2022 по 12:00 20.06.2022 проведено фактичну перевірку позивача, за результатами якої складено акт, який зареєстрований в контролюючому органі 20.06.2022 за №03/225/09-01/42933160 (а.с.78-110).

За висновками акту фактичної перевірки в ході її проведення встановлено факт зберігання алкогольних напоїв 8-ми найменувань в кількості 7623 одиниць на суму 319429,08 грн без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги п.226.9 ст.226 ПК України, ст.11 Закону №481/95-ВР та п.20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 (із змінами та доповненнями).

На підставі зазначеного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області 14.12.2022 прийняло рішення про застосування фінансових санкцій №000367-09, яким до позивача згідно з абзацом двадцятим частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф в розмірі 638858,16 грн (а.с.77).

Вказане рішення було оскаржене Товариством в адміністративному порядку. За наслідками розгляду скарги ДПС України прийняла рішення від 05.04.2023 №8363/6/99-00-06-03-02-06, яким рішення від 14.12.2022 №000367-09 залишено без змін, а скарга - без задоволення (а.с.22-25).

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги, які стосуються наявності підстав для проведеної фактичної перевірки позивача, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема (1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, (2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Так, у постановах від 12 серпня 2021 року (справа №140/14625/20), від 10 квітня 2020 року (справа №815/1978/18), від 25 січня 2019 року (справа №812/1112/16), від 5 листопада 2018 року (справа №803/988/17), від 22 травня 2018 року (справа №810/1394/16), від 20 березня 2018 року (справа №820/4766/17) Верховний Суд вказував, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Поряд з цим у постановах від 8 вересня 2020 року (справа №640/21536/19), від 19 листопада 2020 року у справі №160/7971/19, від 17 грудня 2020 року (справа №520/12028/18), Верховний Суд вказував про необхідність зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, і конкретні фактичні підстави її призначення. У вказаних справах зроблено висновок, що при здійсненні призначення контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню.

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі №160/7971/19 Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для направлення справи на новий розгляд, оскільки суди попередніх інстанцій не з`ясували, яке саме порушення допустив позивач, яке могло бути підставою для проведення перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, та не встановили, чи наявні у спірному наказі посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють.

Тому, суд вважає, що висновки у наведені судом першої інстанції відносно постанов Верховного Суду не суперечать іншій судовій практиці Верховного Суду в частині правильного застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Аналіз наведених норм свідчить про наявність у відповідача правових підстав для проведення фактичної перевірки з підстави, визначеної підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а саме здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому, колегія суддів зазначає, що самого лише факту покладення на податковий орган обов`язків із здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин достатньо для проведення фактичної перевірки.

Аналогічна правова позиція з вказаного питання викладена ВС у постановах від 10 серпня 2023 року у справі № 440/3538/21, 10 жовтня 2023 року у справі №500/1301/20.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Як вбачається з наказу про проведення фактичної перевірки позивача №751-п від 15.06.2022, в ньому вказано підстави для здійснення контрольного заходу, а саме - статтю 20, пункт 75.1 статті 75, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів, що відповідає вимогам до наказу, встановленим пунктом 81.1 статті 81 ПК України.

З наведеного слідує, що наказ про проведення фактичної перевірки позивача №751-п від 15.06.2022 містить не лише нормативе обґрунтування але й визначає підставу, визначену підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України «з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів», що відповідає правовій підставі закріпленій у приведеній нормі «здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального».

При цьому повноваження відповідача на здійснення перевірки та, відповідно, застосування штрафних (фінансових) санкцій визначено підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, відповідно до якого контролюючі органи здійснюють, зокрема, заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Як наслідок, колегія суддів відхиляє висновки суду першої інстанції про незаконність проведення фактичної перевірки посадовими особами відповідача та наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій з підстав того, що наказ від 15.06.2022 №751-п не відповідає положенням ПК України.

З приводу висновків, які стосуються невідповідності прийнятого рішення встановленій формі, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

У свою чергу, згідно з підпунктом 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом, зокрема, відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 58.2 статті 58 ПК України).

Системний аналіз положень підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14, пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України свідчить, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган. Поняття грошового зобов`язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи, в тому числі і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Враховуючи наведене, у випадку порушення суб`єктом господарювання вимог Закону №481/95-ВР, контролюючий орган повинен складати та надсилати (вручати) такому суб`єкту господарювання податкове повідомлення-рішення за штрафними (фінансовими) санкціями.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2022 у справі №140/3909/19 зазначив, що складання контролюючим органом рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій не за формою податкового повідомлення-рішення не може бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення, за умови якщо суб`єкт господарювання вчинив порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення. У цьому випадку перевага надається змісту документу порівняно з його зовнішньою формою.

Відтак, приведені доводи позивача не можуть бути правовою підставою для скасування оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій.

Щодо строків прийняття контролюючим органом рішень про застосування фінансових санкцій в разі встановлення порушень вимог законодавства за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акту перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Норми пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", затвердженого Постановою КМ України від 2 червня 2003 р №790, в частині підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, не суперечать нормам статті 86 ПК України, а відтак підлягають застосуванню.

Судом встановлено, що примірник акту перевірки від 20.06.2022 вручений представнику позивача 20.06.2022. Заперечення на акт перевірки позивач не подавав.

Відтак, рішення про застосування фінансових санкцій відповідач мав прийняти протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення акту перевірки, тобто не пізніше 11.07.2022.

Однак, таке рішення прийняте лише 14.12.2022.

Отож, суд першої інстанції вірно констатував про порушення строків прийняття контролюючим органом рішення про застосування фінансових санкцій.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що порушення строку прийняття рішення про застосування фінансових санкцій не може бути єдиною підставою для визнання його протиправним, за умови встановленого порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.04.2018 в справі №810/5546/15, встановивши, що єдиною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення позивач зазначає факт порушення податковим органом строку прийняття податкового повідомлення-рішення, встановленого пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, при цьому не спростовуючи доводи податкового органу по суті виявлених порушень податкового законодавства, що були встановлені у ході податкової перевірки та зафіксовані в акті, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення є правомірним, а недотримання строку його прийняття не може слугувати самостійною підставою для звільнення платника податку від відповідальності за податкове правопорушення.

Аналогічна позиція відображена у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі № 826/12220/17.

Щодо наявності в діях позивача складу правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності на підставі статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР (в подальшому по тексту постанови іменовано- Закон №481/95-ВР), то колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів даної справи убачається, що позивач не заперечував суті виявленого порушення щодо зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Відповідно до абз.20 частини 2 ст. 17 України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень.

За висновками акту фактичної перевірки в ході її проведення встановлено факт зберігання алкогольних напоїв 8-ми найменувань в кількості 7623 одиниць на суму 319429,08 грн без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги п.226.9 ст.226 ПК України, ст.11 Закону №481/95-ВР та п.20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 (із змінами та доповненнями).

Як наслідок зібраними у справі доказами, які не спростовані позивачем в установленому законом порядку підтверджуються обставини щодо зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Відносно ж закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, то колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відхилення доводів позивача з приводу закриття провадження у справі №161/8608/22 щодо виконавчого директора ТзОВ Альянс-Логістик про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, позаяк обставини даної справи не є тотожними обставинам справи №161/8608/22.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що приведені доводи адміністративного позову не можуть слугувати правовою підставою для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування фінансових санкцій №000367-09 від 14.12.2022.

Як наслідок, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям нового відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 140/8759/23 скасувати.

Ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Логістик" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 14.12.2022 №000367-09 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 16 листопада 2023 року