Справа № 520/22399/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 листопада 2023 року № 520/22399/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (код НОМЕР_4 . м. Чугуїв Харківської області) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ) додаткової винагороди в повному обсязі у зв`язку з перебуванням на лікуванні за період з 07.09.2022 року по 21.09.2022 року та у відпустці за станом здоров`я загальною тривалістю 90 календарних днів внаслідок бойового травмування, отриманого приймаючи безпосередню участь у бойових діях під час захисту Батьківщини.

-зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 . м. Чугуїв Харківської області) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКІІІІ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) не отриману додаткову винагороду у зв`язку із перебуванням на стаціонарному та у відпустці за станом здоров`я внаслідок бойового травмування у загальній сумі 276 601.61 грн.

Дослідивши надані матеріали, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 з 08.03.2022 року.

07.09.2022 року ОСОБА_1 отримав бойове травмування приймаючи безпосередню участь у бойових діях під час захисту Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми №10 від 20.01.2023 року та витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 «Про результати службового розслідування» № 35 від 24.09.2022 року.

У зв`язку з пораненням перебував на стаціонарному лікуванні з 07.09.2022 року по 21.09.2022 року.

Згідно довідок військово-лікарської комісії (далі ВЛК) № 876 від 21.09.2022 року, №1972 від 24.10.2022 року, №2699 від 28.11.2022 року у зв`язку із вказаною бойовою травмою надавалась відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів кожна, загальною тривалістю 90 календарних днів.

Згідно довідки ВЛК №4596 від 01.06.2023 року травма, отримана ОСОБА_1 є тяжкою та пов`язана із захистом Батьківщини.

Відповідні документи, що підтверджують перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із тяжкою травмою, позивачем надані до військової частини.

23.06.2023 року позивачем отримано виплати у сумі 73 398, 38 грн. за час лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я, що підтверджується довідкою-випискою АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку позивача, що є неповними виплатами додаткової винагороди відповідно до нормативно-правових актів, які регулюють питання виплати такої винагороди та є порушенням прав позивача на належне та достатнє грошове забезпечення, передбачене Законом.

На усні звернення до фінансової служби військової частини НОМЕР_2 щодо неповної виплати додаткової винагороди, позивачу повідомили, що здійснили усі виплати за період перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, що не відповідає фактичним обставинам справи, що стало підставою звернення до суду хза захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статус в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону №2011-XII закріплено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону №2011-11 Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям піл час дії воєнного стану» (далі Постанова №168) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Згідно з п. 10 Розділу XXXIV Наказу МОУ № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі Наказ №260), у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної") комісії.

Вимогами п. 11 Розділу XXXIV Наказу № 260 передбачено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Згідно вимог п. 12 Наказу №260, керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі» (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у зв`язку з бойовим травмуванням, яке отримав приймаючи безпосередню участь у бойових діях під час захисту Батьківщини перебував на стаціонарному лікування з V-.09.2022 року по 21.09.2022 року, а також у відпустці за станом здоров`я за постановами ВЛК загальною тривалістю 90 календарних днів.

Згідно довідки ВЛК №4596 від 01.06.2023, яка прийнята через 10 місяців після отримання травми, що істотно вплинуло на своєчасність та повноту виплати додаткової винагороди, травма, отримана ОСОБА_1 07.09.2022 року пов`язана із захистом Батьківщини. Травма відноситься до тяжких.

Згідно довідки про обставини травми №10 від 20.01.2023 року, яка видана через 5 місяців після отримання травми, що істотно вплинуло на повноту та своєчасність виплати додаткової винагороди, бойове травмування ОСОБА_1 отримав під час виконання обов`язків військової служби при захисті Батьківщини.

Таким чином, відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів ОСОБА_1 за період з 07.09.2022 року по 21.09.2022 року у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні внаслідок бойового травмування підлягала нарахуванню та виплаті додаткова винагорода в розмірі 49 999,99 грн. із розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні (із розрахунку 100 000 грн. - 100 000/30*15=49 999,99) та за період перебування у відпустці за станом здоров`я загальною тривалістю 90 календарних днів у розмірі 300 000 грн., а всього у загальному розмірі 349 999,99 грн.

23.06.2023 року позивач отримав виплату додаткової винагороди у розмірі 73 398,38 грн., що є неповною виплатою такої винагороди за весь час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із бойовим травмуванням, отриманим при захисті Батьківщини.

Таким чином, внаслідок протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_2 позивачу неправомірно невиплачена додаткова винагорода в сумі 276 601,61 грн. (349 999,99 грн. - 73 398, 38 грн. = 276 601,61 грн.).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Це актуалізує потребу належного гарантування соціального та правового статусу військовослужбовців, на плечах яких знаходиться основний тягар оборони нашої держави.

Під час воєнного стану основну роль в охороні і захисті держави несуть військовослужбовці. Зазначене обумовлює справедливість постановки питання стосовно сприйняття цього важливого завдання у вимірі публічного інтересу. Відтак і питання належного соціального забезпечення цієї категорії громадян повинно розглядатись крізь призму реалізації публічного інтересу. Іншими словами, під час воєнного стану, право військовослужбовців на виплату додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (травмуванням, каліцтвом) отриманим при захисті Батьківщини, - це не приватна справа кожної такої особи, це елемент публічно-правових зобов`язань держави, яка, своєю чергою, віддзеркалює переважаючі інтереси суспільства.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням: щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Отже, до «усіх виплат», право на отримання яких має працівник відповідно до умов трудового договору та державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (посадовий оклад, оклад за військовим званням, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати), також належить і виплата додаткової винагороди, яка, відповідно, є складовою грошового забезпечення.

Відповідний правовий висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов -задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (код НОМЕР_5 НОМЕР_3 . м. Чугуїв Харківської області) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ) додаткової винагороди в повному обсязі у зв`язку з перебуванням на лікуванні за період з 07.09.2022 року по 21.09.2022 року та у відпустці за станом здоров`я загальною тривалістю 90 календарних днів внаслідок бойового травмування, отриманого приймаючи безпосередню участь у бойових діях під час захисту Батьківщини.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 . м. Чугуїв Харківської області) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКІІІІ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) не отриману додаткову винагороду у зв`язку із перебуванням на стаціонарному та у відпустці за станом здоров`я внаслідок бойового травмування у загальній сумі 276 601 (двісті сімдесят шість тисяч шістсот одна) грн.61 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.