Справа № 620/13462/23
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року Чернігів Справа № 620/13462/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 19.07.2023 №83 про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до загального стажу роботи позивача періоди роботи з 01.12.1983 по 12.01.1985 в середній школі №43 м.Пенза, з 27.10.1987 по 22.07.1991 в колгоспі ім.Енгельса, з 01.10.1992 по 01.07.1993 та з 01.10.1993 по 25.06.1994 в позашкільному навчальному закладі «Центр дитячо-юнацького туризму та екскурсій» та провести перерахунок пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Позов мотивовано тим, що відповідачем протиправно не враховано при обчисленні пенсії до загального страхового стажу позивача період роботи з 01.12.1983 по 12.01.1985 в середній школі №43 м.Пенза, з 27.10.1987 по 22.07.1991 в колгоспі ім.Енгельса, з 01.10.1992 по 01.07.1993 та з 01.10.1993 по 25.06.1994 та рішенням від 19.07.2023 Головним управлінням ПФУ в м. Києві відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати до 01.07.2000 згідно з частиною 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до підтвердження довідки про заробітну плату, через непідтвердження первинними документами.

Суд ухвалою від 19.09.2023 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановив відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов. В подальшому, суд ухвалою від 27.09.2023 залучив Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві до участі у справі №620/13462/23 в якості другого відповідача.

Від відповідачів надійшли відзиви на позов, в яких останні з вимогами не погоджуються, вважають їх безпідставними та необгрунтованими. Зокрема зазначають, що надана довідка від 07.07.2023 №4 про заробітну плату за період з жовтня 1992 по жовтень 1994 року, потребує підтвердження первинними документами згідно з вимогами частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також вказують, що період роботи позивача з 01.10.1992 по 01.07.1993 та з 01.10.1993 по 25.06.1994 врахований повністю до загального страхового стажу, що підтверджується формою РС-право з електронної пенсійної справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії та її обчисленні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області (ГУ ПФУ) не було враховано до загального стажу роботи позивача періоди роботи з 01.12.1983 по 12.01.1985 в середній школі №43 м.Пенза, з 27.10.1987 по 22.07.1991 в колгоспі ім.Енгельса, що підтверджується формою РС-право (а.с.41-42). Період роботи з 01.10.1992 по 01.07.1993 та з 01.10.1993 по 25.06.1994 до загального трудового стажу врахований повністю, що також слідує з форми РС-право.

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 05.07.2023 №83, розглянувши заяву від 05.07.2023 №9218 ОСОБА_1 про перерахунок пенсії щодо зміни періоду 60 місяців до 01.07.2000 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» йому було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами.

10.07.2023 повторно звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою за перерахунком пенсії, вид перерахунку - допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами.

Рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області від 17.07.2023 №83 призначено пенсію за віком з 29.05.2023 по 26.06.2023 в сумі 5532,97 грн; з 27.06.2023 довічно в сумі 5532,97 грн та визначено тривалість страхового стажу 33 роки 11 місяців 12 днів.

На думку позивача вищевказаним рішенням було неповно враховано його страховий стаж, а тому 12.07.2023 він знову звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області.

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 19.07.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати до 01.07.2000 згідно з частиною 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до підтвердження довідки про заробітну плату.

Як вбачається з розрахунку стажу для призначення пенсії (форма РС- право) страховий стаж позивача складає 33 роки 11 місяців 12 днів. При цьому, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи:

з 01.12.1983 по 12.01.1985 в середній школі №43 м. Пенза на посаді вчителя фізичного виховання;

з 27.10.1987 по 22.07.1991 в колгоспі ім. Енгельса на посаді секретаря, що підтверджується записами в трудовій книжці.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно з частинами першою, другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як вбачається з системного аналізу тексту позовної заяви, заяви позивача, форми РС-право та рішення ГУ ПФУ в м.Києві від 19.07.2023 №83, спірним в даному випадку є виключно неврахування відповідачем саме до страхового стажу періодів роботи, та як наслідок обчислення пенсії, з врахуванням зазначених періодів.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Так, відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжна. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З огляду на аналіз зазначених правових норм, суд зауважує, що відсутність інших документів на підтвердження трудового стажу не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. Прийняття на підтвердження стажу роботи інших письмових документів застосовується тільки в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні записи про роботу особи на підприємстві.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.06.2020 у справі №359/2076/17, від 18.11.2022 у справі №560/3734/22.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської соціальної хартії та частин першої, третьої статті 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Право особи на отримання пенсії, як складової частини права на соціальний захист, є її конституційним правом, що гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Записами з трудової книжки позивача підтверджується, що він з 01.12.1983 по 12.01.1985 працював в середній школі №43 м.Пенза, з 27.10.1987 по 22.07.1991 - в колгоспі ім.Енгельса, а отже останньому не може бути відмовлено у врахуванні зазначених періодів роботи до страхового стажу.

Щодо рішення від 19.07.2023, яким ГУ ПФУ в м. Києві відмовило у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати до 01.07.2000 згідно з частиною 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність первинних документів, що підтверджують дані довідки, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Аналогічно, постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, якою затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, п.2.1 встановлено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Також, відповідно до пункту 2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

З наведеного слідує, що існує беззаперечна умова підтвердження відомостей, що містяться в довідці, первинними бухгалтерськими документами.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто, у разі наявності сумнівів в розмірі заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, орган пенсійного фонду має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Враховуючи наведене, рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 19.07.2023 про відмову у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період з жовтня 1992 по жовтень 1994 року, з підстав непідтвердження довідки первинними документами є правомірним.

При цьому суд звертає увагу, що доказів неврахування періоду роботи з 01.10.1992 по 01.07.1993 та з 01.10.1993 по 25.06.1994 в позашкільному навчальному закладі «Центр дитячо-юнацького туризму та екскурсій» матеріали справи не містять.

Навпаки, формою РС-право підтверджується врахування з 01.10.1992 по 01.07.1993 та з 01.10.1993 по 25.06.1994 до загального страхового стажу періодів роботи позивача.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю порушеного права в цій частині вимог слід відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись основними засадами адміністративного судочинства, вимогами законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.12.1983 по 12.01.1985 в середній школі №43 м.Пенза, період роботи з 27.10.1987 по 22.07.1991 в колгоспі ім.Енгельса, та провести перерахунок пенсії, з урахуванням виплачених сум.

В решті вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Повний текст рішення суду складено 15.11.2023.

Суддя Л.О. Житняк