Справа № 400/2014/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/2014/23

Перша інстанція: суддя Устинов І. А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря Алексєєвої Н. М.

представника відповідачів Сорочинської К. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Європласт Енд Компані» на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року про відмову у встановленні судового контролю за виконанням рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європласт Енд Компані» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Європласт Енд Компані» (далі ТОВ «Європласт Енд Компані») звернулось до суду першої інстанції з позовом в якому заявило такі вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісієї з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області №14661 від 13.12.2022 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісієї з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7320087/34772809 від 09.09.2022 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 09.08.2022 на суму 317 592,74 грн. в т. ч. ПДВ 52 932,12 грн. за операцією з контрагентом ТОВ «Картіс Білдінг»;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №1 від 09.08.2022, днем її фактичного подання на реєстрацію.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року позов ТОВ «Європласт Енд Компані» задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області №14661 від 13.12.2022 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язав Головне управління ДПС у Волинській області виключити ТОВ «Європласт Енд Компані» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Визнав протиправним та скасував рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області №7320087/34772809 від 09.09.2022 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 09.08.2022 на суму 317 592,74 грн. в т. ч. ПДВ 52 932,12 грн. за операцією ТОВ «Європласт Енд Компані» з контрагентом ТОВ «Картіс Білдінг».

Зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем фактичного подання податкову накладну №1 від 09.08.2022 на суму 317 592,74 грн. в т. ч. ПДВ 52 932,12 грн. за операцією з контрагентом ТОВ «Картіс Білдінг».

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, 11 липня 2023 року, засобами поштового зв`язку, представник Головного управління ДПС у Волинській області та Державної податкової служби України подав апеляційну скаргу без сплати судового збору (т.2 а.с.81).

У зв`язку з відсутністю сплати судового збору, скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліку. Невиконання вимог ухвали про залишення скарги без руху стало підставою для повернення апеляції представника Головного управління ДПС у Волинській області та Державної податкової служби України ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року (т.2 а.с.111-112).

02 жовтня 2023 року ТОВ «Європласт Енд Компані» звернулось до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року на підставі статті 382 КАС України.

Так, позивач просив зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області та Державну податкову службу України подати до Миколаївського окружного адміністративного суду протягом 10 днів з дня набрання ухвалою суду законної сили звіт про виконання рішення суду першої інстанції, а саме: Державну податкову службу України про реєстрацію податкової накладної, а Головне управління ДПС у Волинській області про виключення ТОВ «Європласт Енд Компані» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

В обґрунтування даної заяви указано, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих судом першої інстанції. Крім того, у зв`язку з невиконанням судового рішення в частині реєстрації податкової накладної державним виконавцем було накладено на Державну податкову службу України штраф.

Отже, ТОВ «Європласт Енд Компані» вважає, що підприємством здійснені усі заходи щодо виконання судового рішення суб`єктами владних повноважень, однак рішення суду не виконано.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року в задоволенні заяви ТОВ «Європласт Енд Компані» про встановлення судового контролю відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції вважав, що виконання судового рішення, насамперед, забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень, однак, може застосовуватись судом коли на час розгляду заяви про встановлення судового контролю, заявником надано докази, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Водночас, позивач, стверджуючи про умисне невиконання суб`єктами владних повноважень рішення суду, яке набрало законної сили, не надав суду доказів відсутності результату по завершенню процедури примусового виконання рішення суду. Також позивачем не надано доказів створення перешкод відповідачами виконання рішення суду.

Не погоджуючись з указаною ухвалою суду, ТОВ «Європласт Енд Компані» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Обґрунтування апеляційної скарги складається з того, що виконання судового рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження» не дає бажаного результату, оскільки рішення залишається не виконаним.

Скаржник посилається на низку рішень Європейського суду з прав людини, висновки якого зводяться до того, що наявність чи відсутність відкритого виконавчого провадження не є підставою для відмови у встановленні судового контролю.

Скаржник вважає, що рішення суду має бути виконано лише за фактом винесення такого рішення, незалежно від звернення до виконавчої служби.

У межах даної справи, контролюючий орган, незважаючи на накладення на нього державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення все одно його не виконує.

На думку ТОВ «Європласт Енд Компані», вказані обставини свідчать про небажання суб`єктів владних повноважень виконувати судове рішення.

Також скаржник додатково пояснює, що невиконання рішення суду першої інстанції порушує права підприємства на здійснення господарської діяльності в частині забезпечення свободи підприємницької діяльності. Незаконне включення підприємства до переліку ризикових, а потім необґрунтована відмова у виключенні з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника ПДВ та реєстрації податкової накладної паралізувала діяльність підприємства, оскільки наявність статусу ризикового платника податку призводить до автоматичного блокування усіх без винятку податкових накладних, які складаються ТОВ «Європласт Енд Компані».

У зв`язку з цим, потенційні контрагенти відмовляються вступати у господарські відносини з підприємством якому контролюючий орган автоматично відмовляє у реєстрації податкових накладних. Такі дії податкового органу є нічим іншим, як вимогою припинити займатися господарською діяльністю.

Представник Головного управління ДПС у Волинській області та Державної податкової служби України, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою, а тому просить залишити її без задоволення.

Представник апелянта в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник відповідачів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Аналіз даної норми дає підстави дійти висновку, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року, контроль за виконанням якого просить встановити позивач, набрало законної сили 13 вересня 2023 року на підставі ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляції представника Головного управління ДПС у Волинській області та Державної податкової служби України.

Згідно статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Отже, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури виконання рішень суду.

Відповідно до частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

У відповідності до положень частини 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно рекомендаціям, зауваженням, та висловленим занепокоєнням Європейського суду з прав людини, які наголошувались у відповідних рішеннях ЄСПЛ, зокрема у пункті 54 Рішення Європейського суду з прав людини, справа «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява № 40450/04), саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до вимог Конвенції. Комітет міністрів розглянув заходи, запроваджені Урядом України для забезпечення виконання рішень Суду у справах, в яких порушується питання тривалого невиконання остаточних рішень національних судів.

Комітет Міністрів ухвалив тимчасову резолюцію (СМ/Ке80ІІ(2008)1), у відповідних положеннях якої зазначено:

«Комітет Міністрів висловлює особливу занепокоєність у зв`язку з тим, що, незважаючи на цілий ряд законодавчих та інших важливих ініціатив, до яких неодноразово приверталася увага Комітету міністрів, поки що досить мало зроблено для того, щоб подолати існуючу структурну проблему невиконання рішень національних судів; рекомендує органам влади:

1. забезпечити ефективну реалізацію на практиці положень про відповідальність посадових осіб за невиконання рішень.

2. призначити відшкодування за шкоду, спричинену затримками у виконанні рішень національних судів, безпосередньо на підставі положень Конвенції та практики Європейського суду, як це передбачено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України», пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України», пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України», тощо).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Відповідно до статті 382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 по справі №826/9960/15.

Так, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Як свідчать обставини справи, Головне управління ДПС у Волинській області та Державна податкова служба України не виконують рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року, яким Головне управління ДПС у Волинській області зобов`язано виключити ТОВ «Європласт Енд Компані» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, а Державну податкову службу України зобов`язано зареєструвати податкову накладну.

При цьому, як вже було вказано вище, рішення суду першої інстанції набрало законної сили 13 вересня 2023 року.

При цьому, відкрите виконавче провадження з примусового виконання судового рішення, а також накладення на контролюючий орган штрафу не дає ТОВ «Європласт Енд Компані» бажаного результату щодо виконання судового рішення.

До того ж, слід указати, що КАС України не заборонено встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення за наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду.

Отже, у даному випадку суд констатує фактичну відмову суб`єктів владних повноважень від виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року. Відверте ігнорування рішення суду та його тривале невиконання, всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, підриває авторитет судової влади в частині обов`язковості виконання судових рішень, що вже неодноразово ставало предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Внаслідок невиконання рішення суду суб`єктами владних повноважень ставиться під сумнів сама сутність існування судової влади.

Слід також зазначити, що виконання судового рішення у даній справі має для ТОВ «Європласт Енд Компані» важливе значення, оскільки віднесення його до переліку ризикових призводить до автоматичного блокування усіх без винятку податкових накладних, що провокує потенційних контрагентів відмовлятися співпрацювати з ним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції на підставі пункту 1 частини 1 статті 317 КАС України, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та ухвалення нового рішення про задоволення заяви ТОВ «Європласт Енд Компані» про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду першої інстанції, шляхом зобов`язання Головне управління ДПС у Волинській області та Державної податкової служби України подати до суду першої інстанції у десятиденний строк з дня набрання постановою суду апеляційної інстанції законної сили звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року.

Частина 2 статті 328 КАС України передбачає, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції щодо судового контролю, постановлена судом відповідно до статті 382 КАС України у цьому переліку відсутня, дана постанова суду апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 195, 294, 308, 310, 312, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Європласт Енд Компані» задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Європласт Енд Компані» про встановлення судового контролю задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі №400/2014/23 таким шляхом:

- зобов`язати Державну податкову службу України (код за ) подати до Миколаївського окружного адміністративного суду у десятиденний строк звіт про виконання рішення суду з дня набрання законної сили даною постановою суду апеляційної інстанції, а саме: про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних днем фактичного подання податкової накладної №1 від 09.08.2022 на суму 317 592,74 грн. в т. ч. ПДВ 52 932,12 грн. за операцією ТОВ «Європласт Енд Компані» з контрагентом ТОВ «Картіс Білдінг»;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області (код за ЄДРПОУ ВП 44106679 подати до Миколаївського окружного адміністративного суду у десятиденний строк звіт про виконання рішення суду з дня набрання законної сили даною постановою суду апеляційної інстанції, а саме: про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю «Європласт Енд Компані» (код за ) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Доповідач суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко