Справа № 360/222/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року справа №360/222/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі № 360/222/23 (головуючий І інстанції Шембелян В.С.) за позовом ОСОБА_1 до 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною з неповного нарахування та виплати збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за грудень 2022 року та січень 2023 року;

- зобов`язати нарахувати та виплатити відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшення додаткової винагороди, з врахуванням сплати податків і зборів, за грудень 2022 року в сумі 48932,26 грн., за січень 2023 року - 68950 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неповного нарахування та виплати позивачу збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за грудень 2022 року;

- стягнуто з відповідача на користь позивача 49677,42 грн., з відрахуванням податків, зборів, внесків у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення;

- в іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення в частині задоволених вимог, прийняти нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин.

Апелянт зазначив, що на виконання пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 09.12.2022 року № 628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (наказ 628 АГ), який набирає чинності та застосовується з 01.12.2022 року (цей наказ застосовувався за період грудень 2022 року-січень 2023 року).

Абзацом 2 пункту 1 наказу 628 АГ встановлено, додаткова винагорода до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Постановою КМУ №168 не визначено умови безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Оскільки, п. 2-1 Постанови КМУ 168 надано право установлювати порядок і умови виплати додаткової винагороди, пункт 2 наказу 628 АГ визначає, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій, зокрема, бойових (спеціальних) завдань.

Перелік бойових (спеціальних) завдань є вичерпним та застосовується до різних підрозділів органів охорони державного кордону окремо, оскільки кожен підрозділ виконує завдання в межах свого призначення. Проте, основною умовою виконання бойових (спеціальних) завдань є огневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником. Кожне вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником фіксується окремо в розділі ІІ Журналу службово бойових дій.

Відповідно до підпункту 5.2.7. пункту 5.2. Розділу 5 Бойового статуту Збройних Сил України постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки бойовим розпорядженням.

Отже, саме у бойовому розпорядженні міститься стислий виклад бойових (спеціальних) завдань, які повинні відбуватися на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу.

До розділу 2 Журналу службово-бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК починаючи з 24.02.2022, зокрема за грудень 2022 року та січень 2023 року вносились дані щодо вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Сам по собі облік бойових розпоряджень в розділі 1 Журналу службово-бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК не створює обов`язку для відповідача для нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки первісною умовою ведення Журналу службово-бойових дій є саме фіксація бойових дій.

Витяги з Журналу службово-бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК, які знаходяться в матеріалах справи, підтверджують вогневі ураження об`єктів інфраструктури міста Краматорська в грудні 2022 року.

Витяги з Журналу службово-бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК, які б підтвердили факт безпосередньої участі позивача в грудні 2022 року та січні 2023 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, у відповідача відсутні.

Суд першої інстанції не врахував ст. 1 Закону України «Про оборону України».

Законом України «Про оборону України» не визначено, що в районі ведення бойових дій постійно ведуться бойові дії, там зазначено «певний час ведуться або можуть вестися», а можуть взагалі не вестися, а територія може входити до району ведення бойових дій.

Крім того, довідка Військової частини НОМЕР_2 -ІІ від 6 січня 2023 року № 313/ОТУЛ не може бути взята до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки відповідно до п. 7 наказу 628 АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 3 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

Судом першої інстанції взагалі не з`ясовано первинні документи, на підставі яких була видана вказана довідка.

Оскільки, позивач не був відряджений (у відповідача відсутня інформація (наказ) щодо відрядження позивача) ні до органу військового управління Держприкордонслужби, ні до органу військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп) вказана довідка Військової частини НОМЕР_2 -ІІ від 6 січня 2023 року № 313/ОТУЛ не може бути прийнята до уваги, як належний та допустимий доказ, оскільки може бути видана лише у разі відрядження позивача.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні. Також, вважає, що відповідачем пропущено строк апеляційного оскарження та сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.

Позивач з 29.02.2020 року проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та з 24.02.2022 року по теперішній час безпосередньо бере участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні військової агресії російської федерації проти України в Донецькій та Луганській областях згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2023 року № 12/435.

За витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.06.2021 року № 1564-ОС «Про особовий склад» підполковника ОСОБА_1 призначено заступником начальника відділу активних заходів головного оперативно-розшукового відділу (30 тарифний розряд).

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) від 26.12.22 року 4613-ОС позивач за період з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року отримав додаткову винагороду в сумі 30000 грн.

Під порядковим номером 628 Списку військовослужбовців НОМЕР_3 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_2 на виплату додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. за грудень 2022 року (додаток 1 до наказу від 26.12.2022 року № 4613-ОС) зазначений підполковник ОСОБА_1 , період проходження служби - 01-31.12.22, кількість діб - 31, сума - 30000 грн.

Рапортом від 01.01.2023 року, зареєстрованим 02.01.2023 року вх. № 27р, заступник начальника загону з оперативно розшукової діяльності начальник головного оперативно - розшукової діяльності ОСОБА_3 клопотав перед начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 полковником ОСОБА_4 про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , що залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 70000 грн. на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань в районі ведення воєнних (бойових) дій у грудні 2022 року, зокрема, підполковнику ОСОБА_1 , який гідний винагороди у розмірі 70000 грн. за період проходження служби з 01-31.12.22, кількість діб 31 доба (порядковий номер у списку 9).

За витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) від 08.01.2023 року №13-ОС позивачу за період з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року виплачено додаткову винагороду у розмірі 70000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях за грудень 2022 року.

Під порядковим номером 324 Списку військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 на виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за грудень 2022 року (додаток 1 до наказу від 08.01.2023 року № 13-ОС), зазначений підполковник ОСОБА_1 , період проходження служби - 3-4, 6, 13, 17, 22-23, 25, 31 грудня 2022 року, кількість діб - 9, сума - 20322,58 грн.

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) від 03.02.2023 року № 56-ОС позивач за період з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року отримав додаткову винагороду в сумі 30000 грн.

Під порядковим номером 608 Списку військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 на виплату додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за січень 2023 року (додаток 1 до наказу від 03.02.2023 року № 56-ОС), зазначений підполковник ОСОБА_1 , період проходження служби - 01-31.01.2023, кількість діб - 31, сума - 30000 грн.

Рапортом від 31.01.2023 року, зареєстрованим 03.02.2023 року за вх. № 1821р, заступник начальника загону з оперативно розшукової діяльності начальник головного оперативно - розшукової діяльності ОСОБА_3 клопотав перед начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 полковником ОСОБА_4 про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , що залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 70000 грн. на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань в районі ведення воєнних (бойових) дій у січні 2023 року, зокрема, підполковнику ОСОБА_1 , який гідний винагороди у розмірі 70000 грн. за період проходження служби з 01-31.01.2023, кількість діб 31 (порядковий номер у списку 9).

Згідно довідки відповідача від 18 квітня 2023 року за № 14/2786-23-Вих внесені розпорядження до Журналу бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК за грудень 2022 року та січень 2023 року.

За довідкою Військової частини НОМЕР_2 -ІІ № 313/ОТУЛ від 06.01.2023 року підполковник ОСОБА_1 проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 ДПСУ, з 1 по 31 грудня 2022 року приймав безпосередньо участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів (порядковий номер у списку 89).

За витягами з Журналу бойових дій НОМЕР_3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК 3,4,6,10,13,17,22,25,31 грудня 2022 року були ракетні обстріли міста Краматорська.

За витягами з бойових розпоряджень начальника 3 ПРИКЗ імені Героя України полковника Євгенія Пікуса з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року, з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року підполковник ОСОБА_1 щоденно включався до складу груп військовослужбовців, які здійснювали заходи з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, проведення рейдових дій, опитування місцевих жителів, здійснення подвірних обходів, перевірки місцевості, обстеження місць можливого переховування ДРГ та радикально налаштованих громадян України, які можливо причетні (надають допомогу) до НЗФ.

Розрахунковим листом за січень 2023 року підтверджено факт виплати ОСОБА_1 у січні 2023 року додаткової винагороди в розмірі 70000 грн у сумі 20322,58 грн за 9 днів грудня 2022 року на підставі наказу № 013-ОС від 08.01.2013.

Розрахунковими листами за грудень 2022 року та січень, лютий 2023 року підтверджено факти здійснення нарахування таких виплат позивачу ОСОБА_1 відповідачем: у грудні 2022 року - додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. за 27 днів листопада 2022 року, за 31 день грудня 2022 року; додаткової винагороди у розмірі 70000 грн. на підставі наказу № 4207-ОС від 08.12.2022 року за 27 днів листопада 2022 року в сумі 63000,00 грн., у січні 2023 року - додаткової винагороди у розмірі 70000 грн за 9 днів грудня 2022 року на підставі наказу № 013-ОС від 08.01.2013 року у сумі 20322,58 грн., у лютому 2023 року - додаткової винагороди 30000 грн. за 31 день січня 2023 року.

Згідно статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

За ст. 43 Конституції України кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

За абз. 1 пункту 1 статті 9 Закону України від 20.11.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За п.п. 2-3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженому Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

Згідно ст. 1 Закону України від 12.05.2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За ст. 16 Закону № 389-VIII за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно статті 1 Закону України від 03.04.2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661-IV) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

За ч. 1 статті 2 Закону № 661-IV основними функціями Державної прикордонної служби України зокрема є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність»; участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом, а також припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій, що порушили порядок перетинання державного кордону України; координація діяльності військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї, а також діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України (частина друга статті 2 Закону № 661-IV).

За ч. 1 статті 6 Закону № 661-IV Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно п.п. 3, 4 статті 19 Закону № 661-IV на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.

Відповідач входить до структури Державної прикордонної служби України, тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року здійснює передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно статті 1 Закону України від 06.12.1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі Закон № 1932-XII) військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

За ч. 1 статті 12 Закону № 1932-XII участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168.

Згідно п. 1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 року № 1146 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка застосовувалася у період з 01.09.2022 року по 20.01.2023 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (абзац перший).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення (абзац другий).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац третій).

Таким чином, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

За п. 2-1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка застосовувалася у період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року) установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Щодо доводів апелянта, що наказ № 628-АГ Адміністрації Держприкордонслужби видано на реалізацію пункту 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», суд зазначає наступне.

30 липня 2022 року Адміністрацією Держприкордонслужби відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 був виданий наказ № 392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 392-/0/81-22-АГ), який введений в дію з 1 серпня 2022 року.

З 1 грудня 2022 року був введений в дію та застосовується наказ Адміністрації Держприкордонслужби № 628/0/81-22-АГ від 9 грудня 2022 року «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 628/0/81-22-АГ).

За ч. 3 статті 117 Конституції України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, установленому законом.

Питання державної реєстрації регулюється Указом Президента України від 03.10.1992 року № 493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», що був прийнятий з метою впорядкування видання міністерствами, іншими органами виконавчої влади нормативно-правових актів, забезпечення охорони прав, свобод і законних інтересів громадян, підприємств, установ та організацій. Набувають чинності такі акти через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Спеціальний порядок державної реєстрації нормативно-правових актів установлений Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 року № 731 (далі - Положення), наказом Міністерства юстиції України від 12.04.05 № 34/5 «Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за №381/10661.

Критерієм чинності таких актів та їх застосування є державна реєстрація нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та занесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, який запроваджений згідно з Указом Президента України від 27.06.1996 № 468.

Державна реєстрація полягає у тому, що такі нормативно-правові акти проходять правову експертизу на відповідність Конституції України, законам України та іншим актам законодавства.

Положенням встановлено, що державній реєстрації в Мін`юсті підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм (правил поведінки), що, зокрема, зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, установлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують існуючий організаційно-правовий механізм їх реалізації.

За ст. 1 Конвенції «Про захист заробітної плати» № 95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Частинами першою та сьомою статті 43 Конституції України передбачено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Верховний суд, надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода військовослужбовця» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, дійшов висновку, що вказані поняття є рівнозначними.

Аналогічний підхід застосовано Верховним судом в постановах від 2 липня 2020 року у справі № 812/792/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 420/7697/21.

Оскільки Накази № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ зачіпають соціально-економічні, права, свободи й законні інтереси військовослужбовців, які проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, тому вказані Накази підлягали державній реєстрації в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку.

Накази № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ не містять відомостей про їх реєстрацію в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку.

Таким чином, незареєстровані в Міністерстві юстиції України Накази № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ не пройшли правової експертизи і не набули чинності у порядку, встановленому законодавством, і не можуть прийматись до виконання та не викликають правових наслідків.

З цих підстав апеляційний суд не приймає доводи відповідача, що саме наказ № 628 АГ визначає умови виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168.

На користь висновку суду щодо необхідності оприлюднення та державної реєстрації Наказів № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ свідчить той факт, що Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які визначають механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, були затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 січня 2023 року № 36 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за № 196/39252.

Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які визначають механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 січня 2023 року № 36 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за № 196/39252.

Цей Порядок введений в дію з 1 лютого 2023 року, тому не підлягає застосованню до спірних правовідносин.

За ст. 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указами Президента України №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» введений воєнний стан та оголошена мобілізація.

Згідно Указу Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 07.02.2023 року № 2915-IX «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та на час розгляду справи судами на території України діє особливий період.

Порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду визначений Інструкцією, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.03.2016 № 188, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 31 березня 2016 року за № 488/28618 (далі - Інструкція).

За п. 1 розділу І Інструкції ця Інструкція визначає порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України […] за безпосередню участь у воєнних конфліктах, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях […] чи в антитерористичній операції […], інших заходах в умовах особливого періоду.

Згідно пункту 2 розділу IV Інструкції безпосередня участь у бойових діях визначається у разі: виконання прикордонним підрозділом бойових завдань в умовах безпосереднього взаємного вогневого контакту з противником; ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ).

Збільшення винагороди за безпосередню участь у бойових діях здійснюється також за ті дні, коли у районі ведення бойових дій (районі проведення АТО, заходів із забезпечення НБО, районі воєнних конфліктів та проведення інших заходів в умовах особливого періоду) військовослужбовці беруть участь у здійсненні польотів у зоні ураження зенітними ракетними комплексами (зенітно-артилерійськими комплексами) противника ближньої дії (до 10 км); веденні морського бою.

Аналіз вищезазначених положень Інструкції дає підстави для висновку, що участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії буде вважатися безпосередньою за умови, зокрема, вогневого контакту з противником, в тому числі, за умови вогневих уражень противником території, на якій здійснюються бойові дії та на якій перебуває військовослужбовець.

За п. 3 розділу IV Інструкції безпосередня участь у бойових діях визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження) начальника органу Держприкордонслужби; запису в журналі службово-бойових дій (книзі прикордонної служби) прикордонного підрозділу; рапорту (донесення) начальника (командира) прикордонного підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з числа доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях.

До рапорту долучаються підписані начальником органу Держприкордонслужби (командиром підрозділу) списки особового складу конкретних підрозділів, які брали безпосередню участь у бойових діях, із зазначенням посади, військового звання, прізвища та ініціалів, строку участі кожного військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях.

Кожен аркуш списків завіряється підписом начальника органу Держприкордонслужби (начальника штабу, командира підрозділу безпосереднього підпорядкування) та гербовою печаткою органу Держприкордонслужби; бойового донесення.

За п. 4 розділу IV Інструкції документи про безпосередню участь у бойових діях подаються начальником органу Держприкордонслужби за підпорядкованістю до органу військового управління (штабу АТО, ООШ).

Орган військового управління (штаб АТО, ООШ) розглядає документи, зазначені в пункті 3 цього розділу, та видає розпорядчий документ (наказ) щодо підтвердження безпосередньої участі у бойових діях із зазначенням кожного військовослужбовця та конкретних днів його участі у бойових діях, за які передбачено збільшення розміру винагороди (п. 5 розділу IV Інструкції).

Згідно п. 6 розділу IV Інструкції на підставі отриманого розпорядчого документа (наказу) органу військового управління (штабу АТО, ООШ) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях органом Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовця (на час участі в бойових діях) видається наказ про збільшення розміру винагороди за дні участі в бойових діях.

За п. 3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Отже, на період дії воєнного стану додаткова винагорода військовослужбовцю Держприкордонслужби збільшується до 100000,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, який перебуває безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів (вогневий контакт з противником, вогневі ураження противником території, на якій здійснюються бойові дії, розвідка на території противника).

Згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 15 грудня 2022 року № 297) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789, територіальні громади Донецької та Луганської областей є територіальними громадами, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року № 1668/39004 (зі змінами), територіальні громади Донецької та Луганської областей є територіальними громадами, які віднесені до територій, на яких ведуться (велись) бойові дії (територій можливих бойових дій).

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 3 січня 2023 року № 1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено врахувати в організації виконання завдань органами Державної прикордонної служби України під час участі з відбиття збройної агресії Російської Федерації проти України такі райони ведення воєнних (бойових) дій з 1 по 31 грудня 2022 року: Чернігівська, Сумська, Харківська, Луганська, Донецька, Дніпропетровська, Запорізька, Херсонська, Миколаївська та Одеська області, акваторія Чорного та Азовського морів у межах територіальних вод України.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 4 січня 2023 року № 105/0/8-23-ОД «Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій» визнано такі органи (підрозділи) Державної прикордонної служби України, які відповідно до розпоряджень (наказів, директив) Адміністрації Держприкордонслужби включені до складу угруповань військ (сил) Збройних Сил України з відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій у період з 01 по 31 грудня 2022 року: зокрема, 3 прикордонний загін імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 2 лютого 2023 року № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 1 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, зокрема певні райони Харківської, Луганської, Донецької областей.

Витяги з Журналу службово-бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК, які знаходяться в матеріалах справи, підтверджують вогневі ураження об`єктів інфраструктури міста Краматорська в грудні 2022 року.

Витяги з Журналу службово-бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК, які б підтвердили факт безпосередньої участі позивача в грудні 2022 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, у відповідача відсутні.

У Краматорському районі Донецької області до районів ведення бойових дій віднесено лише Лиманську міську територіальну громаду та Константинівську міську територіальну громаду. Місто Краматорськ, в якому перебував позивач відноситься до Краматорської територіальної громади.

Таким чином, в січні 2023 року позивач проходив службу та виконував завдання поза межами районів ведення воєнних (бойових) дій, визначених наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 2 лютого 2023 року № 26.

Аналіз вищезазначених доказів, з огляду на положення нормативно-правових актів, свідчить, що днями безпосередньої участі позивача у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії є дні вогневих уражень в м. Краматорську, яке відноситься до району ведення воєнних (бойових) дій і в якому проходить службу позивач.

За вказані дні відповідачем виплачено позивачу додаткову винагороду, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі позивача у відповідних заходах відповідно до приписів Постанови № 168, а саме 3, 4, 6, 13, 17, 22-23, 25, 31 грудня 2022 року.

Водночас, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях (виконання прикордонним підрозділом бойових завдань в умовах безпосереднього взаємного вогневого контакту з противником; ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах протягом спірного періоду (1-2, 5, 7-12, 14-16, 18-21, 24, 26-30 грудня 2022 року).

При цьому суд зазначає, що лише сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) в грудні 2022 року в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168.

Суд не приймає доводи позивача, що підтвердженням його безпосередньої участі у бойових діях є бойові накази (розпорядження), оскільки сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах.

Суд не приймає, як доказ, довідки Військової частини НОМЕР_2 -ІІ від 6 січня 2023 року № 313/ОТУЛ, відповідача від 18 квітня 2023 року № 14/2786-23-Вих, відповідача від 10.02.2023 року № 12/435, оскільки вказані довідки не є довідками про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168.

Таким чином враховуючи, що позивачем за період 1-2, 5, 7-12, 14-16, 18-21, 24, 26-30 грудня 2022 року безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не здійснювалась, відповідно правових підстав для нарахування додаткової винагороди за ці дні в розмірі 100000,00 грн не вбачається.

Наведені довідки не містять в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.

Отже, вказані довідки не можуть бути належним доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Крім того, позивачем не надано жодного доказу служби або відрядження до вказаної військової частини протягом спірного періоду часу грудня 2022 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неповного нарахування та виплати позивачу збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за грудень 2022 року; стягнення з відповідача на користь позивача 49677,42 грн., з відрахуванням податків, зборів, внесків у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про часткове задоволення позову, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, тому є підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині задоволених вимог з прийняттям нової постанови в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Щодо доводів представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу про пропущення строку апеляційного оскарження та сплату судового збору не в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За пп.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову: майнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, встановлено 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою або фізичною особою підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем, встановлено 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп.2 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, судовий збір встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною 1 статті 4 цього ж Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року позов задоволено частково:

- визнати протиправною бездіяльність 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди, у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за грудень 2022 року;

- стягнуто з відповідача на користь позивача 49677,42 грн. з відрахуванням податків, зборів, внесків у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Отже, рішення суду оскаржено на суму 49677,42 грн.

Розмір судового збору за подання позовної заяви за вимогами майнового характеру складає 1073,60 грн. (1% від суми позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги складає в сумі 1610,40 грн.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону № 3674 При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Апеляційну скаргу подано в електронній формі.

Отже, розмір судового збору за подання апеляційної скарги в електронній формі в сумі 1288,32 грн. (1610,40 грн. х 0,8).

Згідно платіжної інструкції № 376 від 10.07.2023 року відповідачем сплачено судовий збір в сумі 1288,32 грн., тобто в повному обсязі.

Щодо строку апеляційного оскарження.

За ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 120 КАС України).

За ч.ч. 5, 6, 8 ст. 120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Останній день строку триває до двадцять четвертої години, але якщо в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Згідно інформації з КП «Діловодство спеціалізованого суду» рішення суду у цій справі доставлено до електронного кабінету відповідача в системі «Електронний суд» 12.06.2023 року.

Апеляційну скаргу сформовано в системі «Електронний суд» 12.07.2023 року, тобто в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 295 КАС України, враховуючи початок перебігу процесуального строку з наступного дня після отримання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі № 360/222/23 за позовом ОСОБА_1 до 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неповного нарахування та виплати позивачу збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за грудень 2022 року; стягнення з відповідача на користь позивача 49677,42 грн., з відрахуванням податків, зборів, внесків у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Прийняти нову постанову в цій частині про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Повний текст постанови складений 15 листопада 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць