Справа № 420/21084/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

15 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії, скасування державної реєстрації земельної ділянки,
14.08.2023 позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області; зобов`язати Чорноморську селищну раду надати висновок щодо погодження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для розміщення індивідуального гаражу на території Чорноморської селищної ради (в межах смт. Чорноморське) Лиманського району Одеської області; визнати протиправними дії та бездіяльність Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.
Ухвалою судді від 18.08.2023 позовна заява залишена без руху через невідповідність вимогам КАС України.
Ухвалою судді від 04.09.2023 ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження по справі за її позовом до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії, скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Підставою для прийняття такого рішення зазначено правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.02.21 № 813/1009/17, а також предмет та підстави позову у їх сукупності, внаслідок чого суд дійшов висновку про те, що даний спір підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства, оскільки за даних обставин вже наявний спір між позивачем та ТОВ "Стійке місто" щодо спірної земельної ділянки, а отже спірні відносини носять приватноправовий характер.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, а також неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.
Водночас, головуючий суддя вважає за необхідне заявити самовідвід по даній справі, з огляду на наступне.
Згідно з п.4 ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Згідно з ч.1 ст.40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості в тому, що в учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.
Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Аналогічна теза міститься в п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23), який передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
При вирішенні питання про відкриття провадження по даній справі та ухвалення рішення від 04.09.2023 про відмову у відкритті провадження, суддя виходив із того, що з лютого 2010 року позивачка законним чином користується земельною ділянкою площею 0,0078 га, наданої для розміщення індивідуального гаражу на підставі членства в гаражному "Товаристві автомобілістів Гвардієць. Земельна ділянка, на якій розміщено гаражі Товариства автомобілістів Гвардієць, відноситься до історичної забудови селища Чорноморське Одеського району Одеської області. Функціональна зона вищевказаної земельної ділянки визначена Генеральним планом смт Чорноморське - для розміщення гаражів. Чинний Проект внесення змін до генерального плану СМТ Чорноморське щодо розміщення гаражів «Товариства» автомобілістів Гвардієць на земельній ділянці площею 8 га, затверджено рішенням Чорноморської селищної ради № 26 від 27.11.2015 року.
Рішенням Чорноморської селищної ради № 822 від 27.02.2020 року надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0078 га для розміщення індивідуального гаражу.

На підставі вищевказаного рішення, позивач здійснила заходи для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0078 га для розміщення індивідуального гаражу (далі - Проект відведення) для чого звернулась до МПП "Оберіг".

В серпні 2020 року Проект відведення було розроблено.

17 вересня 2020 року на вимогу Чорноморської селищної ради та в присутності представників ЧСР, а також користувача суміжної земельної ділянки, було проведено процедуру встановлення меж та складено акт передачі межових знаків на зберігання. Користувач суміжної земельної ділянки підписав акт, а представники ЧСР відмовились від підписання, пояснивши, що вони не мають повноважень на підписання і позивач має звертатись до голови ЧСР з цього приводу.

20.05.2021, після створення сектору містобудування, архітектури, просторового планування, земельних відносин та комунальної власності Чорноморської селищної ради, позивач звернулась до завідувача новоствореного сектору щодо погодження проекту землеустрою.

21.05.2021 за вих. № О-235-3/020/02-14, Чорноморська селищна рада надала відповідь, в якій зазначила, що сектор містобудування, архітектури, просторового планування, землевпорядкування та комунальної власності Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області не має повноважень щодо погодження вищевказаної документації.

07.06.2021 позивач направила відповідачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для підписання акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Проект повернуто без відповіді.

04.08.2021 розробник проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для розміщення індивідуального гаражу, МПП АН "Оберіг", в особі директора О.М. Фучко, звернулось до відповідача з клопотанням, вих. № 39/21 04.08.2021 щодо надання витягу із відповідної містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка.

В основу адміністративного позову покладено те, що матеріали технічної документації з інвентаризації земель від 2021 року свідчать про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0070 площею 3,5676 га свідомо сформована Чорноморською селищною радою з порушенням меж та накладенням на земельну ділянку, історичної забудови селища Чорноморське площею 8 га, функціональна зона якої, визначена генеральним планом смт Чорноморське - для розміщення гаражів, на якій розташована земельна ділянка площею 0.0078 га, щодо якої розроблено проект відведення позивача та зміною цільового призначення земельних ділянок всупереч вимогам містобудівної та землевпорядної документації.

Згідно Висновку судової земельно-технічної експертизи, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0070 накладається на земельну ділянку площею 0,0078 га, розташовану на території розміщення гаражів партнерства автомобілістів «Гвардієць», щодо якої розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для розміщення індивідуального гаражу на території Чорноморської селищної ради (в межах смт. Чорноморське) Лиманського району Одеської області. Площа накладання становить 0,0078 га.

Враховуючи, що в подальшому спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0070 передана Чорноморською селищною радою ТОВ "СТІЙКЕ МІСТО" шляхом надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років, позивач наголошувала на тому, що це свідчить про фактично здійснене рейдерське захоплення земельних ділянок із зміною цільового призначення, всупереч вимогам генерального плану смт Чорноморське.

Вирішуючи процесуальне питання, суд врахував, що визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Судом також взято до уваги висновок за подібних обставин, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.02.21 № 813/1009/17, де зазначено, що у такому випадку адміністративний суд повинен закрити провадження у справі і не вправі розглядати вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке вичерпало свою дію і по суті більше не порушує чиїхось прав чи свобод. У протилежному випадку судовий розгляд за правилами адміністративного судочинства вимог про визнання протиправним акта органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фактично призведе до порушення правил предметної юрисдикції та розгляду адміністративним судом спору про право цивільне, тобто спору, який вже має приватноправовий характер.

Враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, а також предмет та підстави позову у їх сукупності, суддя дійшов висновку про те, що даний спір підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства, оскільки за даних обставин вже наявний спір між позивачем та ТОВ "Стійке місто" щодо спірної земельної ділянки, а отже спірні відносини носять приватноправовий характер.

В подальшому суд апеляційної інстанції не погодився із висновками суду першої інстанції, внаслідок чого скасував прийняте судом рішення та направив справу до суду першої інстанції для прийняття рішення про відкриття провадження по справі.

Після повернення справи № 420/21084/23 до суду першої інстанції, від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід головуючого судді, яка задоволена не була, оскільки КАС України не передбачає можливості позивачу заявляти відвід до вирішення суддею питання про відкриття провадження у справі.

В той же час ч. 1 ст. 40 КАС України передбачає, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Вищеозначені факти обумовлюють необхідність головуючим суддею усунути ймовірну недовіру до суду, забезпечивши в очах розумного спостерігача впевненість у відсутності невідповідного упередження або впливу на суд.

Враховуючи викладене, головуючий суддя Завальнюк І.В. вважає необхідним, в силу ст.39 КАС України, заявити собі самовідвід до відкриття провадження по справі № 420/21084/23.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 39, 40, 41 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заявити та задовольнити самовідвід головуючого судді Завальнюка І.В. до відкриття провадження у справі № 420/21084/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Матеріали адміністративної справи № 420/21084/23 передати для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому частиною першою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк