Справа № 340/2160/21
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Кропивницький Справа №340/2160/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного провадження (письмове провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України

про визнання неправомірним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про:

- визнання неправомірним рішення Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленням 10% втрати працездатності у зв`язку із захворюванням, що пов`язані з проходженням військової служби;

- скасування рішення Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 08.02.2021 року №10-ф у формі наказу «Про відмову у призначенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 »;

- зобов`язання Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням ОСОБА_1 10% втрати працездатності у зв`язку із захворюванням, що пов`язані з проходженням військової служби у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення втрати працездатності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що проходила службу з 2006 року по 2007 рік у відділі ДСТСЗІ СБУ в Кіровоградській області, з 2007 року по 14.08.2020 рік в Управлінні Держспецзв`язку в Кіровоградській області на різних посадах. 27.07.2020 р. на підставі наказу по особовому складу №35-ос ОСОБА_1 звільнена зі служби за пп.Б п. 2 (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) ВЛК про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час) ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України з 14.08.2020 року. 09.12.2020 р. ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням їй 10 відсотків втрати працездатності МСЕК подала заяву про виплату їй одноразової грошової допомоги. Наказом Адміністрації Держспецзв`язку України від 08.02.2021 р. №10-ф відмовлено у призначенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Позивач вказує, що про відмову їй стало відомо з відповіді Голови служби адміністрації Дерспецзв`язку на адвокатський запит від 26.03.2021 року. Позивач зауважує, що відповідачем відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з посиланням на неправильність заповнення довідки МСЕК, а саме, що причиною втрати працездатності є захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби. Натомість, на думку відповідача, у довідці МСЕК повинно бути зазначено, що підставою втрати працездатності є захворювання, яке отримане під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності. Окрім того, втрата працездатності була встановлена ОСОБА_1 пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби. Позивач вважає відмову відповідача у призначенні виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності незаконною, такою, що порушує її права і законні інтереси. Позивач наголошує на тому, що 13.08.2020 р., за день до звільнення, ОСОБА_1 подала рапорт на ім`я начальника Управління Дрежспецзв`язку в Кіровоградській області з проханням надати направлення на проходження МСЕК для визначення процентів втрати працездатності. Однак, 08.10.2020 р. позивач отримала відмову у направленні її на проходження МСЕК. 15.10.2020 р. позивач повторно подала заяву на отримання направлення від Управління як роботодавця на проходження МСЕК, проте 22.10.2020 р. Управлінням Держспецзв`язку в Кіровоградській області повторно відмовлено у видачі направлення на проходження МСЕК. 27.10.2020 р. позивач втретє звернулася із заявою щодо отримання направлення на встановлення проценту професійної непрацездатності у зв`язку із проходженням МСЕК. 09.11.2020 р. позивача повідомили, що на ім`я головного лікаря КЗ «КООМСЕ» надіслано листа від 09.11.2020 р. №36/10-1822 з проханням у сприянні вирішення питання щодо проходження медико-соціальної експертизи. Позивач вказує, що направлення на проходження МСЕК їй було надано лише через три місяці після звільнення, що перешкодило вчасно пройти МСЕК. На підставі направлення ОСОБА_1 пройшла медико-соціальну експертизу. Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 08.12.2021 року серія 10 ААА № 123415, виданої Обласною МСЕК, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках у ОСОБА_1 10%. Причини втрати працездатності: захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби. Дата встановлення страхового випадку 09.07.2020 року. Позивач вважає, що оскільки вона у добровільному порядку (за контрактом) прийнята на військову службу, проходила військову службу з 2006 року, виконувала військовий обов`язок, і саме в цей час, згідно свідоцтва про хворобу та довідки МСЕК, протягом часу проходження військової служби та виконання військового обов`язку отримала захворювання, які призвели до стійкої втрати працездатності у розмірі 10%, то час отримання захворювання період виконання нею військового обов`язку.

Представником Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України подано відзив на позовну заяву відповідно до якого вважають, що законні підстави для задоволення позовних вимог відсутні (а.с.40-52). Представник відповідача зазначає, що Держспецзв`язку самостійно не здійснює публічно-владних функцій та не є юридичною особою. Представник відповідача вказує, що причинний зв`язок захворювань, що призвели до часткової втрати працездатності і встановлені ОСОБА_1 (захворювання, що пов`язані з проходженням військової служби) не дозволяють Адміністрації Держспецзв`язку прийняти рішення щодо виплати їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності, оскільки це суперечить вимогам законодавства. Представник відповідача наголошує на тому, що поняття «захворювання, що пов`язані з проходженням військової служби» та поняття «захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби» не є тотожними. Представник відповідача вважає, що формулювання «захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» не означає, що часткова втрата працездатності настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, тому довідка серії 10ААА №123415 від 08.12.2020 р. не містить відомостей про те, що втрата працездатності ОСОБА_1 настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням нею обов`язків військової служби. Представник відповідача зауважує, що висновок медико-соціальної експертної комісії серії 10ААА №123415 від 08.12.2020 р. не надає правових підстав для призначення ОСОБА_1 виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності, оскільки виплата через захворювання, що пов`язані з проходженням військової служби не передбачена. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було надано документів, які б свідчили про те, що її часткова втрата працездатності настала внаслідок захворювання, яке пов`язане з виконанням нею обов`язків військової служби, у Адміністрації Держспецзв`язку відсутні законні підстави для призначення їй одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності. Також представник відповідача вказує, що з урахуванням вимог законодавства, документальних матеріалів та правової позиції Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області, Адміністрацією Держспецзв`язку було видано наказ від 08.02.2021 р. №10-Ф «Про відмову у призначенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 », який є законним, виданим в межах та спосіб передбачений законодавством. Окрім того, представник відповідача зазначає, що наданий позивачем рапорт від 13.08.2020 р. не зареєстрований належним чином в Управлінні Держспецзв`язку в Кіровоградській області, а отже, взагалі міг нею не подаватися. Відповідь Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області від 08.10.2020 р. №36/10-1653 надана на звернення ОСОБА_1 від 06.10.2023 р., а не 13.10.2020 р., як про це зазначає позивач. Представник відповідача наголошує на тому, що про існування оскаржуваного наказу ОСОБА_1 було відомо заздалегідь і у випадку її особистого бажання та особистого запиту примірник наказу про відмову у виплаті був би їй надісланий і без адвокатського запиту. При цьому ОСОБА_1 надає копію відповіді Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області від 12.02.2021 р. №36/07-428, яким її відповідно до вимог пункту 13 Порядку №975 повідомлено належним чином про прийняте рішення. Представник відповідача вважає, що не підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, оскільки у позовній заяві відсутнє підтвердження його звернення до адвоката у вигляді документів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, відсутні докази сплати судового збору. Представник відповідача звертає увагу на те, що Адміністрація Держспецзв`язку наділена повноваженнями приймати виключно рішення, а виплату одноразової грошової допомоги особам, здійснюють підрозділи Держспецзв`язку в яких особи проходили військову службу, тому позовні вимоги в частині зобов`язання Адміністрації Держспецз`язку виплатити одноразову грошову допомогу по частковій втраті працездатності є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій зазначено, що згідно з відповіддю ДУ «ТМО МВС України по Кіровоградській області» від 06.04.2021 р. №33/32-540-М відповідно до п.21.5 пп.Д розділу 21 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України формулювання «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» встановлюється у випадку, якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності. Позивач вважає, що твердження відповідача про вірогідність отримання захворювання не під час військової служби, а ще під час цивільної трудової діяльності, не можуть бути прийняті судом, оскільки ОСОБА_1 при прийнятті на роботу, а також протягом 14 років щорічно проходила медичні обстеження, які є обов`язковими для всіх військовослужбовців. Тому, якби захворювання ОСОБА_1 виникло б до військової служби, це було б зазначено в медичних документах останньої при прийомі на роботу. Однак, оскільки відповідач не надав жодного доказу про те, що ОСОБА_1 була прийнята на військову службу з рядом захворювань, такі вислови представника Адміністрації Держспецзв`язку є неправдивими. До того ж у висновку ВЛК зазначено, що захворювання ОСОБА_1 , ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Позивач наголошує на тому, що протягом трьох місяців намагалася отримати направлення роботодавця на проходження МСЕК, що підтверджується наданими рапортами та заявами на ім`я безпосереднього керівника позивача, однак саме направлення на МСЕК було отримано позивачем вже через три місяці після звільнення. До того ж, відповідно до п.3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, є дата, що зазначена в довідці МСЕК 09.07.2020 року. Тобто факт втрати працездатності мав місце ще під час проходження служби. Також позивач вказує, що рапорт від 13.08.2020 р. подавався під час проходження служби і був вручений безпосередньому керівнику без реєстрації вхідної кореспонденції. Позивач зазначає, що у разі направлення її на проходження МСЕК у жовтні 2020 року вона б мала можливість пройти МСЕК у строк до 3 місяців після дати звільнення. Позивач звертає увагу на те, що разом із відзивом до суду не подано жодного документу, який підтверджує факт повідомлення позивача про винесення протиправного рішення. На думку позивача, відзив на позовну заяву є неаргументованим, не підтверджений жодним доказом. Щодо судових витрат зазначено, що докази їх понесення будуть надані в установлений строк відповідно до вимог ст.139 КАС України (а.с.74-81).

Представником відповідача подано заперечення у яких зазначено, що позивач помилково ототожнює поняття «захворювання пов`язане з проходженням військової служби» та «захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби». Представник відповідача наголошує на тому, що МСЕК видаючи ОСОБА_1 довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, серії 10ААА №123415 від 08.12.2020 р. пов`язав причиною втрати працездатності саме ті захворювання, що пов`язані з проходженням нею військової служби, а не захворювання під час виконання нею обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності. Дії, через які виникли ці захворювання під час проходження військової служби (наприклад у відпустці, у дні відпочинку) не є діями через які виникли б захворювання під час виконання обов`язків військової служби. ОСОБА_1 вказує, що згідно з пунктом «д» пункту 31.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 р. №402, формулювання «захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - встановлюється у випадку, якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності. Представник відповідача звертає увагу на те, що підпунктом «ґ» пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, існує формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», проте до ОСОБА_1 воно застосоване не було і ніде жодним чином не підтверджується, що її захворювання пов`язані із виконанням нею обов`язків військової служби. Оскільки ОСОБА_1 не було надано документів, які б свідчили про те, що її часткова втрата працездатності настала внаслідок захворювання, яке пов`язане з виконанням нею обов`язків військової служби, у Адміністрації Держспецзв`язку відсутні законні підстави для призначення їй одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (а.с.82-85).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.29).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.32-33).

23.06.2021 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.37).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 р. замінено первісного відповідача Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України на належного відповідача Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (а.с.90).

03.08.2021 р. позивачем подано докази витрат, понесених на професійну правничу допомогу (а.с.100-104).

13.08.2021 р. представником відповідача подано заперечення щодо стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги (а.с.108-114).

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходила військову службу за контрактом в Управлінні Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області.

Відповідно до постанови медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Кіровоградській області», оформленої свідоцтвом про хворобу №136/інші від 09.07.2020 р., ОСОБА_1 непридатна до військової служби в мирний час, обмежено придатна у воєнний час (а.с.11, 88). Пунктом 12 свідоцтва про хворобу №136/інші від 09.07.2020 р. Медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Кіровоградській області» визначено, що захворювання ОСОБА_1 : ХЗН І ст.: Хронічний пієлонефрит, стадія ремісії. Нефроптоз ІІ ст. СКД. ХНН 0 ст. Хронічний ерозивний гастродуоденіт, не асоційований з Н.pylori, ст. ремісії. Хронічний безкам`яний холецестит в стадії ремісії. Поліп жовчного міхура. Вузловий еутіреоїдний зоб ІІ ст. Невротичний розлад, помірно виражений. Остеохондроз шийного та поперекового відділів хребта І ст. Без порушення біомеханіки хребта Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.11, 88).

Наказом начальника Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області від 24.07.2020 р. №35-ос «Про особовий склад» звільнено зі служби за підпунктом «б» пункту 2 (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час) частини 5 статті 26 Закону у запас Збройних Сил України старшого прапорщика ОСОБА_1 коменданта об`єкту Сектору господарського та матеріально-технічного забезпечення, припинено контракт та виключено зі списків особового складу з 14.08.2020 р. (а.с.12).

13.08.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області з рапортом про надання направлення на проходження МСЕК для визначення процентів втрати працездатності (а.с.13).

Листом від 08.10.2020 р. №36/10-1653 Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області на звернення ОСОБА_1 щодо направлення на проходження медико-соціальної експертної комісії повідомило, що Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області не являється закладом охорони здоров`я та не має за штатом посади лікаря, а тому звернення не може бути задоволено (а.с.13, зі зворотного боку).

15.10.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області із заявою про надання направлення роботодавця для проходження МСЕК на встановлення проценту втрати працездатності (а.с.14).

Листом від 22.10.2020 р. №36/10-1706 Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області на звернення ОСОБА_1 про видачу направлення на проходження медико-соціальної експертної комісії повідомило, що у зв`язку з тим, що вона вже зверталася до Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області з таким питанням 06.10.2020 р. та їй надано відповідь №36/10-1653 від 08.10.2020 р., звернення від 15.10.2020 р. не підлягає розгляду відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про звернення громадян» (а.с.14, зі зворотного боку).

27.10.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області із заявою про надання направлення на встановлення проценту професійної непрацездатності в зв`язку з проходженням МСЕК (а.с.15).

Листом від 09.11.2020 р. №36/10-1823 Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області на звернення ОСОБА_1 від 27.10.2020 р. з питанням щодо видачі направлення на проходження медико-соціальної експертної комісії, повідомлено, що на ім`я головного лікаря Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» надіслано листа від 09.11.2020 р. №36/10-1822 з проханням у сприянні вирішення питання щодо проходження ОСОБА_1 медико-соціальної експертизи (а.с.15, зі зворотного боку).

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 10 ААА №123415 від 08.12.2020 р. ступінь втрати професійної працездатності у відсотках ОСОБА_1 становить 10%, причина втрати професійної працездатності захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, дата встановлення страхового випадку 09.07.2020 р. (а.с.16, 57).

09.12.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням відсотку втрати працездатності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975 (а.с.17, 56).

Управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області за результатом розгляду заяви і доданих до неї документів для призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності без встановлення інвалідності старшому прапорщику ОСОБА_1 складено висновок щодо неможливості виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця від 28.02.2021 р. №36/07-260 (а.с.54-55). Висновок мотивовано тим, що пунктом 7 пункту 2 статті 16 Закону та пунктом 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975, не передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності без встановлення інвалідності, якщо причиною втрати працездатності є захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби, а також враховуючи те, що втрата працездатності без встановлення інвалідності ОСОБА_1 була встановлена пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Листом від 29.01.2021 р. №36/07-289 Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області направило голові Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги від 28.01.2021 р. №36/07-260; заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності без встановлення інвалідності; копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку втрати працездатності; копію свідоцтва про хворобу №136/інші; копію сторінок паспорта ОСОБА_1 ; копію облікової картки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (а.с.53-61). Документи зареєстровані в Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 0102.2021 р. (а.с.53).

Наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 08.02.2021 р. №10-ф «Про відмову у призначенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 » відмовлено у призначенні виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності ОСОБА_1 звільненій зі служби та виключеній зі списків особового складу Держспецзв`язку 14 серпня 2020 року наказом начальника Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області від 24 липня 2020 року №35-ОС «Про особовий склад» (а.с.21).

Листом від 12.02.2021 р. №36/07-428 Управління Держспецзв`язку в Кіровоградській області на звернення ОСОБА_1 , що відповідно до рішення Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (наказ від 08 лютого 2021 року №10-ф «Про відмову у призначенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ») відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, у зв`язку з невідповідністю причини такої втрати та зі спливом строків, визначених пунктом 7 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с.18, зі зворотного боку).

Представником позивача адвокатом Любович М.Ю. направлено до Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України адвокатський запит №33 від 19.03.2021 р. щодо надання копії наказу від 08.02.2021 р. №10-ф «Про відмову у призначенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 » та аргументовано роз`яснити причину прийняття даного рішення (а.с.19).

У відповідь на адвокатський запит, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України листом від 26.03.2021 р. №62/05-270 повідомлено, що на підставі наданих документів (свідоцтво про хворобу №136 від 09 липня 2020 року, довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 10ААА №123415 від 08 грудня 2020 року) встановлено, що старший прапорщик ОСОБА_1 визнана такою, що частково втратила професійну працездатність, ступінь втрати працездатності 10%. Причина втрати працездатності: захворювання, пов`язане з проходженням військової служби. У зв`язку з тим, що пунктом 7 пункту 2 статті 16 Закону та пунктом 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975, не передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності без встановлення інвалідності, якщо причиною втрати працездатності є захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби, а також враховуючи те, що втрата працездатності без встановлення інвалідності ОСОБА_1 була встановлена пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби, Адміністрацією Держспецзв`язку було видано наказ про відмову у призначенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (а.с.20). До листа додано копію наказу Адміністрації Держспецзв`язку від 08.02.2021 р. №10-ф (а.с.21).

02.04.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до ДУ «ТМО МВС України по Кіровоградській області» із зверненням щодо повідомлення, чи може бути внесено зміни до постанови військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, який зазначений в свідоцтві про хворобу №136/інші від 09 липня 2020 року, а саме чи можливо змінити формулювання з «захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби» на формулювання «захворювання, так, отримане під час виконання обов`язків військової служби» (а.с.23).

Листом від 06.04.2021 р. №33/32-540-М Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» повідомлено ОСОБА_1 , що формулювання «захворювання, ТАК, отримане під час виконання обов`язків військової служби» не передбачено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, тому підстав для внесення змін до п.12 в свідоцтво про хворобу №136/інші від 09.07.2020 немає (а.с.24).

У даній справі позивачем оскаржується наказ Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 08.02.2021 р. №10-ф «Про відмову у призначенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ».

Вирішуючи спірні правовідносини по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» від 23.02.2006 р. №3475-IV (далі за текстом Закон №3475), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, комплектування Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 1 статті 18 Закону №3475 визначено, що соціальний та правовий захист військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та членів їхніх сімей здійснюється відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших законів.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У розумінні статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ (далі за текстом Закон №2011) соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону №2011, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону №2011, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону №2011 військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Частиною 2 статті 162 Закону №2011 передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.ч.2, 3, 9 ст.163 Закону №2011 у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1-3 глави 4 розділу V Інструкції про грошове забезпечення та компенсаційні виплати військовослужбовця Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 13.03.2018 р. №151, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців (далі одноразова грошова допомога) здійснюється відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (із змінами) (далі Порядок №975).

Підрозділ Держспецзв`язку (в Адміністрації структурний підрозділ Адміністрації), в якому військовослужбовець проходить (проходив) військову службу, на підставі отриманих документів готує висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який має містити: прізвище, ім`я, по батькові особи (осіб), що звернулася (звернулися) за виплатою одноразової грошової допомоги; інформацію про підстави, відповідно до яких особа звернулася за виплатою одноразової грошової допомоги; посаду, яку військовослужбовець займає (займав), дату і номер наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби та виключення його зі списків особового складу Держспецзв`язку (у разі звільнення з військової служби); відомості про те, що загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця не є наслідками вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення, вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); висновок про можливість виплати або підстави відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, або про повернення документів на доопрацювання; розмір одноразової грошової допомоги з посиланням на відповідний пункт Порядку №975.

Зазначений висновок підписує начальник підрозділу Держспецзв`язку (в Адміністрації начальник структурного підрозділу, в якому військовослужбовець проходить (проходив) військову службу), в межах компетенції начальники підрозділу кадрової роботи, фінансового, юридичного підрозділів і підрозділу охорони праці або особи, на яких покладено виконання відповідних завдань. Висновок скріплюється печаткою.

На підставі висновку та документів, зазначених у пункті 2 цієї глави, Адміністрація у місячний строк приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю), про що видає відповідний наказ, який разом з документами надсилає підрозділу Держспецзв`язку для видання наказу про виплату такої допомоги або у разі відмови чи повернення документів на доопрацювання для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975 (далі за текстом Порядок №975).

З огляду на абз.4 п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 7 Порядку №975 визначено у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від:

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, військовослужбовцю строкової військової служби, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Пунктом 11 Порядку №975 встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності), військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства); документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно з п.13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Із аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що одноразова грошова допомога у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності виплачується військовослужбовцю за умов:

- захворювання отримане під час виконання обов`язків військової служби;

- захворювання призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

При цьому особі, звільненій з військової служби така одноразова грошова допомога виплачується у разі втрати працездатності внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Суд враховує, що відповідно до абз.4 п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як встановлено судом, у довідці МСЕК ОСОБА_1 встановлено втрату працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби з 09.07.2020 р. (а.с.16, 57), тобто під час проходження позивачем військової служби.

Натомість відповідачем помилково пов`язується виникнення права у позивача на отримання одноразової грошової допомоги, з датою огляду ОСОБА_1 , зазначеною у довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 10 ААА №123415 від 08.12.2020 р.

Таким чином, ОСОБА_1 не пропущено трьохмісячний присічний строк для виплати грошової допомоги особам, звільненим з військової служби.

Стосовно наявності у позивача підстав для виплати їй одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, суд враховує наступне.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком №975 розмежовано підстави для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а саме: «настали внаслідок виконання обов`язків військової служби» та «настали в період проходження військової служби».

При цьому, з огляду на п.7 ч.2 ст.16 Закону №2011 та п.7 Порядку №975 одноразова грошова допомога у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності виплачується у разі, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання отримані під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. №402, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі за текстом Положення №402), передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п.п.21.1 глави 21 розділу ІІ Положення №402, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Згідно з пп.«г», «ґ», «д» п.21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

г) «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 №63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (із змінами), далі Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях.

ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні

З огляду на п.21.7 глави 21 розділу ІІ Положення №402, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Пунктом 21.24 глави 21 розділу ІІ Положення №402, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), що видається військовослужбовцю або призваному на збори військовозобов`язаному, резервісту (Акт про нещасний випадок, зберігається в історії хвороби або у справах ВЛК, яка прийняла постанову про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва).

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України (в тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України військовослужбовцями), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті під час виконання обов`язків військової служби та аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України визначений Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 р. №36 (далі за текстом Інструкція №36).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №36 встановлено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

У пунктах 10, 11 розділу ІІ Інструкції №34 розмежовано обставини за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби та за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до п.п.1, 2 розділу VI Інструкції №34 усі вперше виявлені хронічні професійні захворювання та отруєння (далі профзахворювання) військовослужбовців підлягають розслідуванню. Діагноз професійного захворювання встановлюється згідно з Переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2000 року №1662.

До профзахворювання належить захворювання, що виникло внаслідок виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби та зумовлене виключно або переважно впливом шкідливих факторів середовища, де виконувались ці обов`язки, та (або) шкідливим фактором процесу їх виконання.

До хронічного профзахворювання належить також захворювання, що виникло після багаторазового та (або) тривалого впливу на військовослужбовця шкідливих факторів процесу виконання обов`язків військової служби.

Із аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що не кожне захворювання, яке виникло під час проходження військової служби є таким, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Судом встановлено, що відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 10 ААА №123415 від 08.12.2020 р. позивачу встановлено 10% втрати професійної працездатності без встановлення інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (а.с.16, 57).

Однак, матеріали справи не містять доказів, що захворювання, які призвели до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, отримані позивачем під час проходження військової служби.

При цьому суд враховує, що з урахуванням Положення №402, у постановах ВЛК не передбачено формулювання: «захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби». Проте, під час встановлення причинного зв`язку поранення (травми, контузії, каліцтва), захворювання, ВЛК, серед іншого, беруться до уваги довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або акта про нещасний випадок, які можуть підтверджувати, що поранення (травми, контузії, каліцтва), захворювання зумовлені виконанням обов`язків військової служби.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не має права на одноразову грошову допомогу у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, з огляду на відсутність доказів про зв`язок захворювань із виконанням позивачем обов`язків військової служби, внаслідок чого наказ Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 08.02.2021 р. №10-ф «Про відмову у призначенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 » винесено правомірно, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем.

Відповідачем також не надано доказів понесення судових витрат у даній справі, які б підлягали розподілу відповідно до статті 139 КАС України..

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (м. Київ, вул. Солом`янська, 13, ) про визнання неправомірним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Дата складання повного рішення суду 16 листопада 2023 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ