Справа № 320/37874/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

15 листопада 2023 року м. Київ № 320/37874/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянув заяву про забезпечення позову підприємства об`єднання громадян «Центр реабілітації «Регент» в адміністративній справі

за позовом Підприємство об`єднання громадян «Центр реабілітації «РЕГЕНТ»

до Національної соціальної сервісної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Підприємства об`єднання громадян «Центр реабілітації «РЕГЕНТ» з позовом до Національної соціальної сервісної служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати наказ Національної соціальної сервісної служби України №13 від 28.02.2023 «Про скасування дозволів на право користування пільгами з оподаткування» відносно Підприємства об`єднання громадян «Центр реабілітації «РЕГЕНТ» ().

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

До суду надійшла заява Підприємства об`єднання громадян «Центр реабілітації «Регент» про забезпечення позову, у якій позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Національної соціальної сервісної служби України №13 від 28.02.2023 «Про скасування дозволів на право користування пільгами з оподаткування» відносно Підприємства об`єднання громадян «Центр реабілітації «Регент» (код ЄДРПОУ 36243220) до розгляду справи по суті.

Обґрунтовуючи вказану заяву про забезпечення доказів позивач зауважив, що спірний наказ унеможливлює здійснення Підприємством об`єднання громадян «Центр реабілітації «РЕГЕНТ» своєї господарської діяльності, оскільки дозвіл на право користування пільгами з оподаткування скасовується з дати прийняття відповідного наказу. Водночас, можливість здійснення заявником господарської діяльності залежить від наявності дозволу на право користування пільгами з оподаткування, оскільки переважна більшість працівників підприємства - інваліди з обмеженими фізичними можливостями, відповідно рентабельність діяльності підприємства - невисока, а за відсутності пільгового оподаткування діяльність підприємства є збитковою.

Позивач наголосив, що наказ № 13 унеможливлює здійснення позивачем своєї господарської діяльності, оскільки дозвіл на право користування пільгами з оподаткування скасовується з дати прийняття відповідного наказу. При цьому, відповідно до оборотно - сальдової відомості по рахунку 201 «Сировина» сальдо (залишки) записів на 25 жовтня 2023 року становить 691711,70 грн. Заборгованість по заробітній платі становить 337844,50 грн.

Додатково позивач стверджував, що дії Національної соціальної сервісної служби України призвели до зупинення діяльності позивача та при наявності залишків матеріалів -неможливості виготовлення продукції та здійснення розрахунків з робітниками.

Скасування дозволу з пільгового оподаткування призвело до зупинення діяльності підприємства та заборгованості з оплати заробітної плати та оплати перед постачальниками підприємства, а подальша зупинка в діяльності підприємства призведе до припинення господарської діяльності, що матиме невідворотні наслідки.

Відповідно до приписів частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахування наведеного положення Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд заяви Підприємства об`єднання громадян «Центр реаблітації «Регент» про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Розглядаючи заяву позивача про забезпечення позову по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Зазначений перелік способів забезпечення позову є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

У свою чергу, відповідно до вимог пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява Підприємства об`єднання громадян «Центр реабілітації «Регент» про забезпечення позову підлягає задоволенню, з огляду на викладене.

Як встановлено судом, заяву про вжиття заходів забезпечення позову мотивовано протиправністю наказу відповідача «Про скасування дозволів на право користування пільгами з оподаткування» в частині скасування дозволу позивача.

Відповідно до відомостей наказу «Про скасування дозволів на право користування пільгами з оподаткування» № 13 від 28.02.2023, останній було винесено відповідно до ст.143 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», пунктів 12, 13 Порядку надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та громадських організацій осіб з інвалідністю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 №1010, враховуючи листи Київської обласної військової адміністрації від 23.01.2023 №779/03/36.05-2023 та ГУ ДПС у Київській області від 20.12.2022 №15650/5/10-36-04-04.

В листі ГУ ДПС у Київській області від 20.12.2022 №15650/5/10-36-04-04, який став фактичною підставою скасування дозволу Заявника на пільгове оподаткування, зазначено: «Головне управління ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС у Київській області) надає перелік підприємств та організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, які перебувають на податковому обліку у ГУ ДПС у Київській області та мають діючі дозволи на право користування пільгами з оподаткування, по яких встановлені порушення податкового законодавства: Підприємство об`єднання громадян «Центр реабілітації «Регент» ()...». При цьому у вказаному листі не зазначено, які саме порушення податкового законодавства вчинені заявником. Також, лист не містить і посилання на факти, що підтверджують правопорушення, чи додаткові матеріали до листа.

В свою чергу, в листі Київської обласної військової адміністрації (Київської обласної держаної адміністрації) від 23.01.2023 №779/03/36.05-2023 зазначено: «Київська обласна військова адміністрація (Київська обласна держана адміністрація) розглянула лист Головного управління ДПС у Київській області від 20.12.2022 №15650/5/ про порушення податкового законодавства України вищезазначеними підприємствами.

Відповідно до пункту 12 Порядку надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських осіб з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 №1010 просимо розглянути питання щодо прийняття рішення про скасування дозволів на право користування пільгами з оподаткування: Підприємство об`єднання громадян «Центр реабілітації «Регент» ()...».

Також в листі від 23.01.2023 не зазначено, які порушення вчинені заявником, що тягнуть за собою скасування дозволу на пільгове оподаткування.

Статтею 143 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» передбачено, що рішення про скасування дозволу на право користування пільгами з оподаткування підприємством, організацією громадського об`єднання осіб з інвалідністю приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, ветеранів війни, зокрема, в разі: подання відповідних податкових органів та інших державних органів про порушення законодавства України підприємством, організацією громадського об`єднання осіб з інвалідністю.

Також, згідно п.12 Порядку надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 №1010 рішення про скасування дозволу, строк дії якого не закінчився, приймається Нацсоцслужбою, зокрема, у разі: надходження подання відповідних органів ДПС та інших державних органів про порушення підприємством, організацією податкового та митного законодавства, законодавства про соціальний захист осіб з інвалідністю.

В той же час, відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, державний орган має приймати рішення у суворій відповідності до закону, з урахуванням фактичних обставин справи.

Таким чином, судом встановлено, що Наказ № 13 унеможливлює здійснення позивачем своєї господарської діяльності, оскільки дозвіл на право користування пільгами з оподаткування скасовується з дати прийняття відповідного наказу.

При цьому, вжиття заходів забезпечення позову на час судового розгляду справи відновить право позивача на пільгове оподаткування, що, в свою чергу, дасть можливість уникнути заподіяння йому збитків.

Судом враховується те, що можливість здійснення позивачем господарської діяльності залежить від наявності дозволу на право користування пільгами з оподаткування, оскільки переважна більшість працівників підприємства - інваліди з обмеженими фізичними можливостями, відповідно рентабельність діяльності підприємства - невисока, а за відсутності пільгового оподаткування діяльність підприємства є збитковою.

Таким чином, скасування дозволу з пільгового оподаткування призведе до зупинення діяльності підприємства та заборгованості з оплати заробітної плати та оплати перед постачальниками підприємства, а подальша зупинка в діяльності підприємства призведе до припинення господарської діяльності, що матиме невідворотні наслідки.

У зв`язку з зазначеним суд вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам позивача а також ускладнить їх відновлення або взагалі унеможливить. Тобто на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, у зв`язку з чим для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, підприємство фактично позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність до моменту перевірки правомірності прийняття оскаржуваного Наказу № 13.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу № 13 до розгляду справи по суті, може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Обираючи захід забезпечення позову суд керується критерієм співмірності щодо співвідношення негативних наслідків від вжиття такого заходу з тими негативними наслідками, які можуть настати в результати невжиття цих заходів.

Тому, враховуючи співмірність вимог заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви із обставинами справи, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову в даному випадку може мати наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

У свою чергу, вжиття судом заходів забезпечення позову не порушить прав та законних інтересів відповідача чи інших осіб.

Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких позивачу буде необхідно докласти значних зусиль та витрат.

При цьому, обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища суб`єкта господарювання до винесення остаточного рішення у справі.

Так, застосований судом захід забезпечення позову повністю відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідають інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Підприємства об`єднання громадян «Центр реабілітації «Регент» про забезпечення позову - задовольнити.

2. Зупинити дію Наказу Національної соціальної сервісної служби України № 13 від 28.02.2023 «Про скасування дозволів на право користування пільгами з оподаткування» відносно Підприємства об`єднання громадян «Центр реабілітації «Регент» () до розгляду справи по суті.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

4. Роз`яснити учасникам справи, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

5. Копію ухвали надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала у справі набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Панова Г. В.