Справа № 420/24895/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 15 вересня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність відповідача, а саме стосовно відмови від здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену щомісячну пенсію Позивачки з 07.10.2009 року до моменту її фактичної виплати - 11.07.2023 року;

2. Зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену щомісячну пенсію позивачки з 07.10.2009 року до моменту її фактичної виплати - 11.07.2023 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 . По досягненні пенсійного віку та наявності необхідного страхового стажу, позивачці була призначена пенсія по за віком, яка виплачувалась їй до виїзду за кордон. 21.03.1995 позивачка виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, починаючи з 30 вересня 1995 року виплата пенсії була припинена. 15.01.2021 представник позивачки, діючи на підставі нотаріальної довіреності, надіслав безпосередньо до відповідача нотаріально посвідчену та апостильовану особисту заяву позивачки про поновлення пенсії. Проте, відповідач протиправно відмовив у поновленні виплати пенсії позивачці. Позивачка була змушена звернутися до суду з позовом у справі № 420/21269/21 позовні вимоги позивачки були розглянуті та задоволені судом. П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 21.01.2022, встановив наступне «Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.09.2021 року, викладене в листі № 1500-0305-8/109628 від 06.09.2021 року про відмову ОСОБА_1 у поновленні пенсії. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити та виплатити ОСОБА_1 виплату пенсію з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV». Листом від 04.08.2022 №12382-10258/С-02/8-1500/22 та листом №20396-18327/С-02/8-1500/22 від 15.12.2022 відповідач повідомив у виплаті пенсії на банківський рахунок позивачки. Оскільки відповідач не здійснив виплату пенсії, позивачка вимушена була звернутись до суду з позовом про відновлення своїх порушених прав. Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.05.2023 по справі № 420/2360/22 суд вирішив: «Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, стосовно невиплати пенсії ОСОБА_1 через її особистий банківський рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк». Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати виплати пенсії ОСОБА_1 , в тому числі суму недоотриманої пенсії, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ КБ «Приватбанк». Відповідач листом № 15610-15253/С-02/8-1500/23 від 15.06.2023 повідомив, що на виконання вищезазначених судових рішень доплату за період з 07.10.2009 по 30.06.2023 в розмірі 183519,81 грн нарахована на липень 2023 року на визначений ОСОБА_1 поточний рахунок через зазначену банківську установу. Крім того, відповідачем 13.06.2023 здійснено виплату боргу по пенсії в сумі 12558,00 грн та 20332,43 грн на відкритий картковий рахунок позивачки, що підтверджується Розрахунком боргу пенсії, який наданий відповідачем листом № 15870-15537/С-02/8-1500/23 від 19.06.2023, Розпорядженням про призначення пенсії з пенсійної справи позивачки з Веб-порталу Пенсійного фонду України, скріном банківського рахунку позивачки про зарахування пенсії. При цьому позивачкою листами від 07.07.2023 та 15.07.2023 було направлено до відповідача запити про надання інформації щодо дати, з якої призначено пенсію; коефіцієнту страхового стажу; коефіцієнту заробітної плати (доходу, грошового забезпечення); заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для обчислення, перерахунку, індексації пенсії на поточний момент; поточного розміру пенсії для виплати; розрахунку компенсації втрати частини доходів та здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відповідно. З відповіді відповідача № 1500-0305-8/95297 від 14.07.2023 позивачка дізналась, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність, а саме - не здійснив нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію позивачки в сумі 183519,81 грн за період з 07.10.2009 по 30.06.2023. Крім того, у своїй відповіді від 02.08.2023 № 21218-20936/С-02/8-1500/23 відповідач повторно повідомив, що відновлювати порушене ним право на нарахування і виплату позивачці втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію не буде.

Враховуючи вищесказане, позивачка змушена звернутися до шановного суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 20.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом надання до суду доказів про сплату судового збору у сумі 1073,60 грн або 858,88 грн, та зазначенням повної адреси.

03.10.2023 від представника позивачки адвоката Меламеда Вадима, надійшла заява (вх..№ЕС/11391/23) про усунення недоліків позовної заяви з додатком квитанції про сплату судового збору та позовної заяви в якій адреса реєстрації позивачки зазначено повністю.

Ухвалою судді від 09.10.2023 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24.10.2023 до суду надійшов відзив (вх..№ЕС/12905/23) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з проханням відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі № 420/2363/23 Позивачу було виплачено 183519,81 грн, що є донарахованою пенсією за період з 07.10.2009 по 30.06.2023. Свою позицію Головне управління обґрунтовує тим, що в розумінні чинного законодавства компенсації втрати частини доходів підлягають виключно періодичні платежі, а виплата, здійснена на виконання судового рішення до таких платежів не відноситься. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Враховуючи те, що виплата, проведена на виконання рішення суду, носить разовий характер, в розумінні положень Закону № 2050 та Порядку № 159 на таку виплату не може нараховуватись компенсація втрати частини доходів.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є громадянкою України та постійно проживає у Ізраїлі. Позивач знаходилась на обліку та отримувала пенсію у вiддiлi соціального забезпечення в Іллічівському районі м. Одеси з 16.02.1994 по 31.03.1995 та в зв`язку з від`їздом на постійне місце проживання до країни Ізраїль, отримала пенсію виплачену за 6 місяців вперед по 30.09.1995.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022 у справі №420/21269/21 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року скасовано та ухвалено постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02 вересня 2021 року, викладене в листі №1500-0305-8/109628 від 06.09.2021, про відмову ОСОБА_1 у поновленні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 07 жовтня 2009 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04.08.2022 повідомлено представника позивача, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022 по справі №420/21269/21 ОСОБА_1 з 07.10.2009 поновлено виплату пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте пенсійний орган не нарахував отримані виплати на картковий рахунок ОСОБА_1 . Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.05.2023 у справі №420/2360/23 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, стосовно - невиплати пенсії ОСОБА_1 через її особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ «Приватбанк». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 , в тому числі суму недоотриманої пенсії, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ КБ «Приватбанк».

Відповідач листом № 15610-15253/C-02/8-1500/23 від 15.06.2023 повідомив, що на виконання вищезазначених судових рішень доплата за період з 07.10.2009 по 30.06.2023 в розмірі 183519,81 грн нарахована на липень 2023 року на визначений ОСОБА_1 поточний рахунок через зазначену банківську установу. Крім того, відповідачем 13.06.2023 здійснено виплату боргу по пенсії в сумі 12558,00 грн та 20332,43 грн на відкритий картковий рахунок позивачки.

14.07.2023 в своєму листі-відповіді відповідач повідомив позивача, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі № 420/2363/23 ОСОБА_1 , яким зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії з 07.10.2009, з урахуванням понаднормативного стажу 7 років ОСОБА_1 відповідно до ст.28 та ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251, на момент фактичної виплати. Рішенням від 05.06.2023 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 07.10.2009 з урахуванням понаднормативного стажу 7 років. Коефіцієнт страхового стажу врахованого для розрахунку пенсії з урахуванням кратності 1,35 склав - 0,37350 (страховий стаж 27 років 8 місяців). Перерахунок проведено без урахування заробітної плати, розмір пенсії склав 544 грн. Починаючи з 01.01.2010 проведено всі індивідуально (масові) перерахунки зі зміною прожиткового мінімуму та індексацією заробітку.

Також, в листі-відповіді від 14.07.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначило про відсутність підстав для виплати компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 , оскільки нарахована доплата на виконання ухвали суду виплачена відповідно до чинного законодавства. Підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: порушення встановлених строків виплати громадянину належних йому доходів, затримка виплати доходів один і більше календарних місяців.

Також, листом від 02.08.2023 №21218-20936/С-02/8-1500/23, надісланим у відповідь на заяву позивача щодо проведення нарахування і виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, відповідач повідомив позивачу, що оскільки нарахована доплата на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі №420/2363/23 виплачена відповідно до вимог чинного законодавства, підстави для виплати компенсації у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відсутні.

Вважаючи дії суб`єкта владних повноважень протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення)Згідно із пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Основною умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Як встановлено судом, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити та виплатити ОСОБА_2 виплату пенсії з 07.10.2009.

Як зазначає сам відповідач в поданому до суду відзиві, Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі № 420/2363/23, позивачу було виплачено 183519,81 грн, що є донарахованою пенсією за період з 07.10.2009 по 30.06.2023.

Тобто, фактична виплата пенсії позивачці пенсійним органом здійснена 30.06.2023.

У постанові від 09.08.2022 у справі №460/4765/20, Верховний Суд зазначив: «позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за період з серпня 2014 року по вересень 2019 року, а тому вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходу з січня 2015 року, тобто з наступного місяця після місяця, коли пенсія мала бути нарахована та виплачена.

…

Доводи відповідача про те, що виплата донарахованої пенсії мала разовий характер, а тому компенсації не підлягає, колегія суддів відхиляє, оскільки компенсація, передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Враховуючи ці висновки Верховного Суду, колегія суддів Верховного суду в своїй постанові від 21.08.2023 у справі №460/6767/20 дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю та позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії саме за період з моменту неправомірного нарахування пенсії відповідачем, що встановлено судовим рішенням у справі.

Зазначений висновок також узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.05.2019 у справі № 804/2994/18, від 23.12.2020 у справі №640/7975/15-а, від 05.07.2022 у справі №420/7633/20.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу Пенсійного фонду України про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону України № 2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Враховуючи зазначені вище норми та обставини цієї справи, суд доходить висновку, що оскільки непроведення виплати пенсії позивачці відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, то поновлення виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 46 Закону 1058-IV.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень, не була доведена (доказана) правомірність його дій, які є предметом оскарження у даній справі.

Спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява №22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по 30.06.2023;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 30.06.2023, яка визначається відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

При цьому, зазначення позивачкою в прохальній частині позовної заяви період виплати з 07.10.2009 по 11.07.2023 суд вважає технічною помилкою, оскільки в самому тексті позову та з матеріалів справи вбачається, що фактично виплата заборгованості по пенсії була здійснена відповідачем 30.06.2023, що також зазначає сам відповідач, а не 11.07.2023.

Крім того, суд акцентує увагу позивачки на тому, що підставою для її звернення до суду є саме дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у виплаті компенсації втрати частини доходів, тобто відмова у вчиненні відповідних дій, що викладена в листі від 14.07.2023 та в листі від 02.08.2023, а не бездіяльність відповідача.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії2 (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Позивачем за звернення до суду з даним адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн, що підтверджується квитанцією № 5883-9525-8725-0376 від 02.10.2023.

Відтак, суд, керуючись приписами ст.139 КАС України, вважає за необхідне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 858,88 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 122, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по 30.06.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 30.06.2023, яка визначається відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р.№ 159.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА