Справа № 280/8802/23
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

14 листопада 2023 року Справа № 280/8802/23 м. Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження питання закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі головного державного виконавця Міхайлідіса Юрія Олександровича (69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Металургів. буд. 6) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі головного державного виконавця Міхайлідіса Юрія Олександровича (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправною, незаконною та скасувати постанову державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхайлідіс Юрієм Олександровичем, від 09.10.2023 року по ВП № 57226812 про накладення штрафу па ОСОБА_1 у розмірі 44110,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхайлідіс Ю.О. від 09.10.2023 по ВП № 57226812 за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, за період з 01.02.2022 по 30.09.2023 у розмірі 220554,53грн. накладено на боржника (позивача) штраф на користь держави у розмірі 44 110,90 грн. До 2022 року позивач був безробітній та був позбавлений змоги сплачувати аліменти на дитину. З 25.02.2022 позивач офіційно працевлаштований у військовій частині НОМЕР_2 . Позивач неодноразово звертався до державного виконавця та повідомляв про добровільну сплату аліментів які перераховувались на рахунок стягувана та просив зробити перерахунок заборгованості. Також органу виконавчої служби було відомо, що позивач офіційно працевлаштований, проте жодних дій про звернення коштів із заробітної плати державним виконавцем не було вчинено до 09.10.2023. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова не містить посилання на ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, в спірній постанові вказано, що штраф накладено на користь держави, що суперечить ч. 14 ст. 71 Закону «Про виконавче провадження», згідно якої суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Отже стягнення зазначених коштів на рахунок держави порушення чинною законодавства, а також порушує права не тільки позивача, та інтереси стягувача у виконавчому проваджені. Сторона позивача вважає оскаржувану постанову про накладення штрафу протиправною та такою, що порушує його права, як боржника, та інтереси стягувана, тому вимушений звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України; оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. або доказів на підтвердження підстав звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону; належним чином посвідчених доказів проходження позивачем служби в лавах Збройних Сил України, добровільного перерахування коштів.

30 жовтня 2023 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду Запорізького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання у справі на 14 листопада 2023 року о/об 11:00 год., запропоновано сторонами надати свої заяви по суті спору і витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 57226812.

10 листопада 2023 року до суду через систему «Електроний суд» надійшов відзив на позовну заяву. Так, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що на виконанні у Лівобережному ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться на виконанні виконавче провадження відкрите за виконавчим листом №649/413/18 виданим 28.08.2018 Великолепетиським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили 24.08.2018 і до повноліття дитини. 09 жовтня 2023 року державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів, про накладення штрафу, про звернення на зарплату до ВЧ НОМЕР_2 за місцем отримання доходів боржником. 13 жовтня 2023 року боржник з`явився (вперше) до Лівобережного ВДВС та подав заяву, в якій просив врахувати інформацію щодо того, що 15.05.2020, 29.09.2020, 29.09.2022 він частково сплатив аліменти на загальну суму 15 000грн. (як доказ до заяви додав оригінали розписок та копію чеку). Також, 01.11.2023 головний державний виконавець Міхайлідіс Ю.О. виніс постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме: Постановив: внести виправлення до документу Постанова про накладання штрафу від 01.11.2023: в резолютивній частині постанови від 09.10.2023 вірним вважати текст наступного змісту: встановлено, що за виконавчим провадженням утворилася заборгованість за період з 01.02.2022 по 30.09.2023 у розмірі 220554,53 грн. Ураховуючи викладене, керуючись ч. 14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». В постановляючій частині постанови від 09.10.2023 слово «Держави» змінити на слово «Стягувача», тобто вірним вважати текст наступного змісту: за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік накласти на боржника штраф на користь стягувача у розмірі 44110,90 грн. Крім того, кошти з позивача по даній постанові не стягувалися, та нікому не перераховувалися, що унеможливлює порушення прав як ОСОБА_1 , так і стягувача по виконавчому провадженню. Підсумовуючи викладене відповідач вважає, що посилання заявника на те що, оскаржувана постанова є незаконною безпідставні. Постанова була винесена у зв`язку із наявною у заявника заборгованістю по сплаті аліментів, яка на час складання постанови була більше року. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

13 листопада 2023 року відповідачем надано суду витребувані копії матеріалів виконавчого провадження.

В судове засіданні 14.11.2023 представник позивача і позивач не з`явилися. Про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судове засідання 14.11.2023 подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суд, встановлений законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач просить суд визнати протиправною, незаконною та скасувати постанову державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхайлідіс Юрієм Олександровичем, від 09.10.2023 року по ВП № 57226812 про накладення штрафу па ОСОБА_1 у розмірі 44110,90 грн.

Тобто, позивач оскаржує постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів.

Згідно з ч. 14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні частини другої статті 63 Закону № 1404-VIII, яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному частиною другою статті 74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Заявник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо накладення на нього штрафу в порядку контролю за виконанням судового рішення, тому така скарга має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, в якій, зокрема, оскаржувалася постанова державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, про те, що відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом в постановах від 12 січня 2022 року по справі № 438/257/13.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, визначених ст. 238 КАС України, для закриття провадження по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 238, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі головного державного виконавця Міхайлідіса Юрія Олександровича (69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Металургів. буд. 6) про визнання протиправною та скасування постанови закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даних позовних вимог віднесено до юрисдикції цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 287 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала виготовлена та підписана 14 листопада 2023 року.

Суддя О.О. Артоуз