Справа № 280/6399/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 листопада 2023 року Справа № 280/6399/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) в частині не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) за період з квітня 2022 року по березень 2023 року додаткової винагороди в розмірі до 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) нарахувати та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) за період з квітня 2022 року по березень 2023 року додаткову винагороду в розмірі до 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, за вирахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проходить військову службу та у період з квітня 2022 року по березень 2023 року безперервно брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки, оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у зв`язку із чим набув право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова №168). Розмір основного грошового забезпечення позивача складає 30 000,00 грн. на місяць, розмір додаткової винагороди має складати 100 000,00 грн., отже позивач мав щомісячно отримувати 130 000,00 грн., проте одержував значно меншу суму. З урахуванням викладеного вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити.

Ухвалою суду від 14.08.2023 відкрито провадження у справі № 280/6399/23; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України надати до суду засвідчену належним чином копію довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях за період з квітня 2022 року по березень 2023 року, а також довідку про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення за період з квітня 2022 року по березень 2023 року.

Відповідач позов не визнав, у поданому відзиві посилається на те, що з довідки від 02.09.2023 № 6375 вбачається, що солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 19.04.2022 по 01.07.2022, з 03.07.2022 по 05.08.2022, з 08.08.2022 по 26.08.2022, з 29.08.2022 по 28.09.2022, з 01.10.2022 по 25.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, 01.12.2022, з 05.12.2022-по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 18.01.2023, з 21.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 03.03.2023 по 09.03.2023, з 23.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 13.06.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, перебуваючи в Запорізькій області. Відповідно до довідки про доходи від 14.09.2023 та особистих карток на грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з квітня 2022 року по березень 2023 року додаткова винагорода згідно Постанови № 168 була нарахована та виплачена у розмірі 1 023 979 гривень 07 копійок, тобто пропорційно виконанню позивачем бойових завдань. Крім того, з довідки про доходи вбачається, що грошове забезпечення позивача у період з квітня 2022 року по лютий 2023 року складає в середньому 14 280 гривень на місяць. Розпорядженням Головного управління Національної гвардії України від 10.02.2023 № Р-16 «Про грошове забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України» з 01.02.2023 суттєво підвищено розмір щомісячного преміювання військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , тобто з 01.02.2023 розмір грошового забезпечення позивача складає 25 821 гривень, яке він отримав у березні 2023 року. Зважаючи на викладене просить відмовити у задоволенні позову.

17.10.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 45840), в якій він заперечує проти доводів відповідача. Зокрема, зауважує, що розмір додаткової винагороди, який зазначено у наданій відповідачем довідці від 14.09.2023, не відповідає сумам, які фактично виплачені позивачу згідно наданої ним виписки з зарплатного рахунку.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Солдат ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді старшого водія протитанкового відділення протитанкового взводу 1-го батальйону оперативного призначення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Вважаючи, що грошове забезпечення за період з квітня 2022 року по березень 2023 року нараховувалося та виплачувалося йому не в повному обсязі (в частині невиплати додаткової винагороди, обчисленої в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць), ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Правові засади організації та порядку діяльності Національної гвардії України, її загальну структуру, функції та повноваження визначає Закон України «Про Національну гвардію України» від 13.03.2014 № 876-VII (далі- Закон № 876-VII).

Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій. (ч. 1 ст. 1 Закону № 876-VII).

Військовослужбовець Національної гвардії України під час виконання покладених на нього службових обов`язків є представником влади і перебуває під захистом держави. (ч. 1 ст. 20 Закону № 876-VII).

Частинами першою, другою статті 21 Закону № 876-VII визначено, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їхніх сімей, працівників, резервістів Національної гвардії України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби (виконання обов`язків служби у військовому резерві) або постраждали в полоні у ході бойових дій (війни), в умовах правового режиму надзвичайного стану, під час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.

В силу статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно пункту першого статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до пунктів другого, третього статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова №168).

Абзацом першим пункту 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Матеріалами справи, а саме довідкою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 02.09.2023 № 6375 підтверджується, що солдат ОСОБА_1 в період з 19.04.2022 по 01.07.2022, з 03.07.2022 по 05.08.2022, з 08.08.2022 по 26.08.2022, з 29.08.2022 по 28.09.2022, з 01.10.2022 по 25.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, 01.12.2022, з 05.12.2022-по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 18.01.2023, з 21.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 03.03.2023 по 09.03.2023, з 23.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 13.06.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в Запорізькій області.

Також, з наданих відповідачем особистих карток на грошове забезпечення та довідки про доходи позивача від 14.09.2023 вбачається, що ОСОБА_1 у спірний період нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, обчислена у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 даної статті).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що як позивач, так і відповідач повинні довести обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення. Встановлений частиною 2 статті 77 КАС України обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності не позбавляє необхідності доведення позивачем в ході судового розгляду справи заявлених ним підстав позову.

Разом із тим, жодного доказу на спростування того, що додаткова винагорода позивачу виплачувалася у розмірах, зазначених у особистих картках на грошове забезпечення та довідці про доходи позивача від 14.09.2023, до суду не надано.

Покликання представника позивача у відповіді на відзив на надання до суду виписок із зарплатного рахунку судом відхиляються, оскільки до суду такі виписки не надавалися, і перелік додатків до позову та відповіді на відзив не містить зазначених документів.

Твердження позивача про те, що розмір його основного грошового забезпечення складає 30 000,00 грн. на місяць суд не приймає, оскільки предметом позову є не правомірність нарахування та виплати основного грошового забезпечення, а додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

В той же час, як вже зазначалося вище, матеріалами справи підтверджується, що така винагорода у спірний період позивачу нараховувалася і виплачувалася. При цьому, доказів протилежного суду не надано, як і не надано контррозрахунків та будь-яких обґрунтувань незгоди із нарахованою сумою, яка обчислювалась у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Отже, суду не доведено, що позивач у спірний період був позбавлений права на отримання додаткової винагороди у розмірі, передбаченому Постановою № 168.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 15.11.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко