Справа № 420/6633/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6633/23
УХВАЛА

09 листопада 2023 року м.Одеса

У залі судових засідань № 18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Товтин В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Ситника О.П.

представника відповідача - Зайцевої А.М.

представника відповідача - Лаптєвої О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення з середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу ДПС України №302-О від 06.04.2022 року, поновлення позивача на посаді начальника Головного управління ДПС у Миколаївській області з 07.04.2022 року, стягнення з Головного управління ДПС у Миколаївській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.04.2022 року до дня поновлення на роботі.

На адресу суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області, яке підтримав в судовому засіданні представник відповідача, про залишення без розгляду позовної заяви, оскільки позовна заява подана з порушенням вимог ст. 122 КАС України.

Представник Державної податкової служби України підтримав клопотання представника Головного управління ДПС у Миколаївській області про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки строк на звернення до суду ним пропущений з поважних причин та ухвалою від 18.04.2023 року судом поновлено строк звернення до суду. Крім того, питання щодо залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду вже вирішувалось судом та ухвалою від 29.05.2023 року відповідачу було відмовлено у задоволенні клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Суд вважає, що клопотання представника відповідача є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1, 3, 5 ст. 122, ч. 3, 4 ст. 123 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З позовної заяви вбачається, що позивача не було на території України з дати вибуття за кордон з 18 лютого 2022 року по 13 січня 2023 року день повернення на територію України. Позивач також зазначає, що він не мав змоги по приїзду додому (13.01.2023 року) прибути до Головного управління ДПС у Миколаївській області та відповідно ознайомитися з наказом №302-О від 06.04.2022 року. За першої можливості він ознайомився із зазначеним наказом 22.03.2023 року та звернувся до суду із позовом щодо його скасування.

Представник відповідача, посилаючись на ст. 122 КАС України, зазначає, що позивач повернувся до м. Одеси у робочий день п`ятницю 13.01.2022 року (час не конкретизовано) та протягом 69 днів з дня повернення не мав можливості прибути до міста Миколаєва через ймовірну загрозу, оскільки відповідно до даних розміщених на платформі airmmap.onlaine по області 106 разів оголошувалась повітряна тривога. Відповідачем проаналізовано дані платформи airmmap.onlaine на які посилається позивач, для аналізу взято лише робочі 49 днів за період з 16.01.2023 року по 22.03.2023 року та встановлено, що найменше 16 днів тривога не оголошувалась взагалі в Миколаївській області та місті або якщо й оголошувалась, то це був неробочий час (нічний або позаробочий). Так, 17.01.2023, 02.02.2023 року, 23.02.2023 року, 02.03.2023 року та 10.03.2023 року повітряна тривога якщо і оголошувалась, то це відбувалось у неробочий час. Особливої уваги заслуговує той факт, що повітряна тривога не оголошувалась взагалі 23.01.2023 року, 27.01.2023 року, 01.02.2023 року, 07.02.2023 року, 15.02.2023 року, 21.02.2023 року, 24.02.2023 року, 28.02.2023 року, 08.03.2023 року, 13.03.2023 року, 21.03.2023 року. Відповідно до даних цієї ж платформи в Одеській області в згадані дні відбувалась дзеркальна ситуація з не оголошенням або оголошенням позаробочий час повітряних тривог, оскільки Миколаївська область (де знаходиться Головне управління ДПС у Миколаївській області) та Одеська область (до якої прибув позивач) є сусідськими та мають спільні кордони. У період з 13.01.2023 року по 22.03.2023 року у місті Миколаєві взагалі не було загрози життю та здоров`ю державних службовців ДПС оскільки вони під час повітряних тривог мають змогу знаходитись в безпечних місцях (належно організованих укриттях до яких є безперешкодний доступ) та виконувати свої посадові обов`язки. Першим робочим днем після повернення до України у позивача коли загрози життю та здоров`ю не існувало міг бути вівторок 17.01.2023 року. Так, 17.01.2023 року в Миколаївській області повітряна тривога оголошувалась з 02:39 (у нічний неробочий час) та закінчилась через 15 хвилин, а в Одеській області взагалі не оголошувалась, так само як і напередодні (16.01.2023 року). Тож, позивач ще у січні поточного року міг бути обізнаний про наявність наказу, який наразі оскаржується ним в даній справі, тому облік місячного строку на звернення до суду з даним позовом сплинув у позивача 15.02.2023 року. Крім того, по прибуттю в Україну позивач, якби не володів інформацією про своє звільнення за згодою сторін, мав змогу звернутись будь-яким засобом зв`язку із кадровою службою ДПС щоб проявити намір виконання тих посадових обов`язків, які він мав до повномасштабного вторгнення російської федерації. Крім того, матеріали судової справи містять докази, що 06.04.2022 року відбулось відправлення наказу про звільнення позивача на месенджер «WhatsApp» по номеру телефону, який визначено позивачем в позові та матеріалах особової справи, тож п`ятий календарний день з моменту його відправлення припадає на 10.04.2022 року та вважається днем доведення до відома державного службовця, не зважаючи на документально непідтверджені доводи позивача, що він нібито був позбавлений можливості ознайомитися з наказом, що оскаржується.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на можливість ОСОБА_1 прибути до міста Миколаєва до 22.03.2023 року у зв`язку із відсутністю у місті повітряних тривог у певні дні, оскільки вказані обставини не змінюють факт ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом 22.03.2023 року.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що факт направлення позивачу 06.04.2022 року наказу про його звільнення на месенджер «WhatsApp» свідчить про його ознайомлення з ним, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази перегляду цього текстового повідомлення в месенджері.

Таким чином, відповідачем не надано до суду доказів ознайомлення позивача з наказом про його звільнення до 22.03.2023 року.

Згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікована 11.09.1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно з ч.3 ст.6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під час розгляду справи відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення з середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 13.11.2023 року.

Суддя Леонід СВИДА