Справа № 420/7822/23
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/7822/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву представника Виробничо-комерційної фірми «Кварц» (приватна форма власності) адвоката Кондракова В.В. про стягнення судових витрат по справі за апеляційною скаргою Виробничо-комерційної фірми «Кварц» (приватна форма власності) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року по справі за позовом Виробничо-комерційної фірми «Кварц» (приватна форма власності) до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання частково протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року Виробничо-комерційна фірма «Кварц» (приватна форма власності) (далі ВКФ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУДПС), в якому просила визнати частково протиправним та скасувати в частині 3500400,57 грн. податкове повідомлення-рішення форми Н №10258/15-32-04-08-17/21034486 від 30.11.2022 року, складене ГУДПС, про застосування до ВКФ санкцій у сумі 3504377 грн. 29 коп., передбачених пунктом п.120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, за порушення платником податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ВКФ подало апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Постановами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ВКФ задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року скасовано. Суд прийняв постанову, якою позовні вимоги ВКФ до ГУДПС про визнання частково протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено. Визнано протиправним та скасувано в частині 3500400,57 грн. податкове повідомлення-рішення ГУДПС форми Н №10258/15-32-04-08-17/21034486 від 30.11.2022 року.

Крім того, судом стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ГУДПС на користь ВКФ сплачений судовий збір в розмірі 67100 (шістдесят сім тисяч сто) грн..

Водночас, представником ВКФ адвокатом Кондраковим В.В. було подано заяву про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн..

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення її без розгляду з огляду на таке.

Згідно з вимогами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" №7 від 20.05.2013 року встановлено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Із змісту вказаної статті вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до вимог ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 3 ст.143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З аналізу наведеного вбачається, що за загальним правилом розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на стадії до вирішення спірних правовідносин по суті.

Поряд з цим, діюче процесуальне законодавство передбачає можливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат (без чого неможливо вирішити саме питання про стягнення судових витрат) протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, однак за наявності одночасно двох обов`язкових умов, а саме: до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це (надання доказів після ухвалення рішення) відповідну заяву та за наявності поважних причин неможливості до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат.

Тобто, відповідно до вказаних норм, можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат після прийняття рішення по суті позовних вимог не є альтернативним механізмом розподілу судових витрат, який може бути застосований за вибором учасника справи на його власний розсуд, а фактично є виключенням з загального правила розподілу судових витрат під час прийняття рішення у справі по суті, який може бути застосований за заявою учасника справи лише за певних умов у зв`язку з неможливістю подати докази щодо судових витрат з поважних причин до вирішення спору по суті.

В контексті даної справи суд зазначає, що ні в апеляційній скарзі, ні станом до винесення рішення по суті спору до апеляційного суду не надходило самої заяви про розподіл судових витрат на правову допомогу.

Заявником зазначено, що ним нібито було подано до суду заяву про намір подати докази понесених судових витрат на правову допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення по суті.

Суд критично ставиться до вказаних посилань та зазначає, що справа містить конверт (а.с.89), в якому надійшла заява про намір подати докази понесених судових витрат на правову допомогу з відтиском штемпеля 24 жовтня 2023 року, що свідчить про відправлення вказаної заяви вже після розгляду справи по суті, який (розгляд) відбувся 17 жовтня 2023 року.

Крім того, як вже вказувалось судом, можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат після прийняття рішення по суті позовних вимог не є альтернативним механізмом розподілу судових витрат, який може бути застосований за вибором учасника справи на його власний розсуд, а фактично є виключенням з загального правила розподілу судових витрат під час прийняття рішення у справі по суті, який може бути застосований за заявою учасника справи лише за певних умов у зв`язку з неможливістю подати докази щодо судових витрат з поважних причин до вирішення спору по суті.

Представником ВКФ було подано суду докази понесених судових витрат, водночас колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи не вбачається такої необхідної умови, за якою сторона має право подати відповідні докази протягом 5 днів після ухвалення рішення, як поважні причини неможливості до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат.

Суд наголошує, що справа містить договір про надання юридичних послуг №01/07/23 від 01 липня 2023 року, п.3.2 якого передбачено, що за надання юридичних послуг відносно складання, пред`явлення та супроводу апеляційної скарги замовника на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року по справі №420/7822/23 за позовом ВКФ до ГУДПС про визнання частково протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, замовник сплачує виконавцю фіксовано 25000,00 грн. в незалежності від кількості витрачених останнім годин на їх надання.

Також, надано акт приймання-передачі наданих послуг від 23 жовтня 2023 року, згідно якого в період з 01.07.2023 року по 23.10.2023 року надано юридичні послуги відносно складання, пред`явлення та супроводу апеляційної скарги ВКФ на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року по справі №420/7822/23 за позовом ВКФ до ГУДПС про визнання частково протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення на фіксовану суму 25000,00 грн..

Водночас, зі справи вбачається, що хронологічно останню процесуальну дію представником ВКФ було вчинено ще 27.09.23 року шляхом подачі заяви про розгляд без участі.

Отже, враховуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що задовго до вирішення справи по суті (17 жовтня 2023 року) вже були надані всі правничі послуги і відповідно, представник позивача мав змогу надати всі докази понесених витрат на правову допомогу до вирішення справи, чого ним зроблено не було, при цьому, вказані витрати згідно договору про надання юридичних послуг №01/07/23 від 01 липня 2023 року мають фіксований розмір в незалежності від кількості витрачених останнім годин на їх надання.

Отже, враховуючи все вищезазначене, та з огляду на положення ч.7 ст.139 КАС України у взаємозв`язку з ч.3 ст.143 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника позивача про розподіл судових витрат повинна бути залишена без розгляду.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 252, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника Виробничо-комерційної фірми «Кварц» (приватна форма власності) адвоката Кондракова В.В. про стягнення судових витрат залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук