Справа № 140/32971/23
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/32971/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2023 року Головне управління пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУПФУ у Волинській області, позивач) звернулось з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі ВПВР УПВР у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 16.10.2023 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні №71680566.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дудою Ю.М. 16.10.2023 винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні №71680566.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідача було повідомлено про те, що рішення суду після набрання ним законної сили було виконано в добровільному порядку шляхом нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік). Сума нарахувань на виконання рішення суду ОСОБА_1 за період з 23.04.2020 по 24.03.2021 в сумі 46415,78 грн. Згідно відомостей реєстру страхувальників позивач по 24.04.2023 була зареєстрована суб`єктом підприємницької діяльності, що підтверджується реєстром страхувальників. Таким чином, рішення суду від 22.02.2021 у справі №140/15404/20 виконане до 24.03.2021 року.

Відтак, станом на 16.10.2023 у заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дуди Ю.М. були відсутні правові підстави для винесення постанови про накладення штрафу. З огляду на що просить скасувати постанову відповідача про накладення штрафу на ГУ ПФУ у Волинській області (а.с.1-4).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін з урахуванням параграфу 2 глави 11 розділу II КАС України. Судове засідання призначено на 11:00 14 листопада 2023 року (а.с.19).

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 13.11.2023 №29904 вказує на те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена ним відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду без поважних причин.

Боржником не зазначено про конкретні причини невиконання рішення суду в частині поточної виплати за виконавчим документом підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік). Просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову (а.с.20-21).

Інших заяв чи пояснень по суті справи до суду від сторін не надходило.

В судове засідання представник позивача та представник відповідача не прибули та не повідомили суд про причини неявки, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, зокрема передбаченої частиною 7 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень частини 2 статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 КАС України).

Відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Так, частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 28.04.2023 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дудою О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71680566 на виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №3803/2023 від 22.02.2021 у справі № 140/15404/20 про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 23.04.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) (а.с.14).

12.06.2023 заступником начальника Відділу ПМР Дудою Ю.М. до Головного управління ПФУ у Волинській області направлено вимогу про надання інформації та доказів по виконанню в тому числі і вищевказаного рішення суду (а.с.6-7).

29.08.2023 листом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №0300-0306-5/51011 повідомлено державного виконавця, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі №140/15404/20 виконане в добровільному порядку. Проведено нарахування за період з 23.04.2020 по 24.03.2021 в сумі 46415,78 грн. Виплата нарахованих коштів буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Разом з тим повідомляють, що згідно відомостей реєстру страхувальників ОСОБА_1 по 24.04.2023 була особою підприємцем (а.с.8-9).

16.10.2023 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень УПВР у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дудою Ю.М. за невиконання рішення суду без поважних причин винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. (а.с.10-11).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням державного виконавця, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина 1 статті 5 Закону №1403-VIII).

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавець зобов`язаний вчинити виконавчі дії у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Як встановлено частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно із частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

З огляду на вищевикладене, накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Разом з тим, визначальною умовою для накладення такого штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, а їх подолання для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

При цьому, поважними, у розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Стосовно наявності фактичних підстав для винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 16.10.2023 ВП №71680566 (а саме невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 140/15404/20 в частині нездійснення поточної виплати за виконавчим документом) суд зазначає наступне.

Так, на підтвердження виконання рішення суду позивач надав відповідачу довідку про розрахунок суми, що підлягає виплаті ОСОБА_1 за період з 23.04.2020 по 24.03.2021 в сумі 46415.78 грн (а.с.15).

Згідно відомостей реєстру страхувальників позивач по 24.04.2023 була зареєстрована суб`єктом підприємницької діяльності, що підтверджується реєстром страхувальників.

Суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що здійснення позивачем підприємницької діяльності є обставиною, яка впливає на її пенсійне забезпечення.

Так, згідно з усталеною судовою практикою Верховного Суду України від 21.04.2013 № 21-239а11, від 19.03.2013 № 21-53а13, від 05.11.2013 № 21-293а13, від 07.07.2014 № 21-222014, відступу від якої не здійснювалось Верховним Судом, виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Вказана правова позиція підтримана у постанові Верховного Суду від 29.11.2021 у справі №620/2928/20.

Таким чином, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі №140/15404/20 виконане до 24.03.2021 року (до набрання законної сили рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №140/15404/20).

З урахуванням вищенаведеного суд зазначає, що станом на день винесення оскаржуваної у даній справі постанови про накладення штрафу у державного виконавця була наявна інформація та документальне її підтвердження про стан виконання боржником рішення суду від 22.02.2021 у справі 140/15404/20, а саме про нарахування стягувачу підвищення до пенсії за період з 23.04.2020 по 24.03.2021 в сумі 46415,78 грн.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що оскільки ГУ ПФУ у Волинській області вжило усіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду, а невиконання судового рішення в частині не проведення поточних виплат підвищення до пенсії за виконавчим документом, яке відбулося в зв`язку зі зміною умов пенсійного забезпечення позивача (здійснення по 24.04.2023 підприємницької діяльності) не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, при цьому, накладення штрафу жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів, тому позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності підстав для застосування до ГУ ПФУ у Волинській області штрафу за невиконання рішення суду.

Отже, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дуди О.М. від 16.10.2023 у виконавчому провадженні №71680566 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Через відсутність документально підтверджених витрат суб`єкта владних повноважень пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання незаконною та скасування постанови, задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дуди О.М. від 16.10.2023 у виконавчому провадженні №71680566 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22в, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, 1, ).

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський