Справа № 754/11683/23
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/153/23
РІШЕННЯ

Іменем України

02 листопада 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Париста А.С.

за участі: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в м. Києві інспектора капрала поліції Каліновської Каріни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до УПП в м. Києві інспектора капрала поліції Каліновської Каріни Володимирівни (м. Київ, вул.. Святослава Хороброго, 9) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вимоги обґрунтовані наступним.

ОСОБА_1 15.08.2023 року близько 22 год.42 хв. керував автомобілем SMART державний номер НОМЕР_1 та рухався не порушуючи жодного з правил дорожнього руху з вул. Братиславська в сторону вул. Кубанської України. Щойно повернувши на кільці з Лісового проспекту на вул. Кубанської України був зупинений особою в формі поліцейського чоловічого роду. ОСОБА_1 зупинився дотримуючись ПДР та після повної зупинки свого авто ввімкнув світлову аварійну сигналізацію. До авто, яким керував позивач, підійшов поліцейський, який не представився згідно ЗУ « Про національну поліцію». А відразу попросив пред`явити документ, що засвідчує особу. Позивач взводу пред`явив свою ID з додатку ДІЯ. Потім поліцейський попросив пред`явити свідоцтво реєстрації авто, яке також позивач надав. Потім, поліцейський зажадав страховий поліс. ОСОБА_1 відповів що в електронному вигляді у власника авто. В розмові поліцейський нахилився та приблизився до його обличчя, що не припустимо по етикету, зі словами «чомусь дивно поводитесь, не вживали?». Надалі поліцейський сказав « підождіть» та направився в протилежному напрямку мого руху. Через пару хвилин до авто позивача підійшов інший поліцейський, також чоловічого роду який також не представився згідно ЗУ « Про національну поліцію» ст.. 18. Але потім стало відомо, що його звати Олексій . Даний поліцейський сказав, що його направили для складання адмінматеріалів. Позивач здивувався, адже жодного з правил дорожнього руху він не порушив та й вів себе спокійно. Але дедалі стало цікавіше! ОСОБА_1 запитав, яка причина його зупинки? На що поліцейський Олексій відповів, «не знаю, мені сказали підійти до Вас для складання адмінматеріалів». Позивач запитав де поліцейський, який його зупинив, адже тільки він міг назвати причину його зупинки та його розглядати відповідно до норм КУпАП, якщо його адмінправопорушення чи порушення ПДР буде доказане й підтверджене доказами. Через пару хвилин підійшов поліцейський, який його зупинив та на його запитання причина зупинки, поліцейський відповів « Ремнем не пристебнуті!» На що він відповів, « відстебнув, коли поліцейський відійшов від мого авто, та й ст.. 18 КУпАП взагалі надає можливість йому не користуватись паском, а також ПДР. Потім поліцейський,який його зупинив скоромовно почав говорити знайомі йому слова та фрази похожі на розгляд справи про адмінправопорушення. Позивач був приголомшений даними діями поліцейського, та подав усне клопотання - докази мого правопорушення. Але поліцейський не слухав його. Після скоромовки «розгляд справи» поліцейський зажадав позивачу знову пред`явити документи. На що, позивач відповів, що він вже пред`являв, а поліцейський оглянув дане. Але він стояв на своєму, та підвищеним тоном почав говорити, що якщо він не пред`явить то до нього буде застосований превентивний захід поверхнева перевірка, застосовані кайданки та доставлено в райвідділ для встановлення особи? Відповідь позивача була така, що він пред`являв а цей самий поліцейський оглянув і встанови його дані та й назвати підозри для поверхневої перевірки. Прохання та клопотання позивач не діяли на даного. Поліцейський відкрив двері його авто та схопив його руху зі словами «зараз надіну кайданки»!!!.... Вечір… Безлюддя…. Перевертні в дії… Але інший поліцейський, Олексій , сказав своєму колезі, не вчиняти такі дії, та що він хоче сам поговорити з ним. Поліцейський, котрий зупинив позивача згодився, відпустити його руку та пішов. Потім вони з поліцейським Олексієм хвилин 5 розмовляли на рахунок причини його зупинки. Через деякий час підійшов поліцейський, який зупиняв. Сказав Олексію , що вже нічого не потрібно та дав йому вже винесену постанову відносно Позивача про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7535712. ОСОБА_1 був в шокований, приголомшений та відчув приниження та безпомічність на даний момент. Адже все, що гарантує УК та інші нормативно-правові акти та Закони у нього все це відібрав поліцейський який зупиняв! Але…. Надалі стало що цікавіше. Коли поліцейський, Олексій став зачитувати винесену постанову, позивача здивувало те, що особа яка розглядала справу та винесла постанову відносно нього звати Каліновська Каріна Володимирівна (відповідач), посада Інспектор капрал поліції 1 бат.2 рота. Дану особу позивач взагалі не бачив. А як же «розгляд справи», який скоромовкою промовив поліцейський, який його зупинив? Повний сюр даної миті не надав йому збагнути, що це таке відбулося, чи то спека так впливає, чи то темний час доби та безлюддя створюють « Поле Чудес». Поліцейський Олексій попросив ОСОБА_1 надати рівне місце, щоб він мав змогу підписати дану постанову серії ЕАТ № 7535712, розгляд справи якої вела Каліновська К.В. деюре, а по факту скоромовкою промовляв поліцейський, який його зупинив!!! Як мінімум три поліцейських сфабрикували одну постанову про адмінправопорушення, якого він не вчиняв!!! Та згодом надав на підпис постанову серії ЕАТ № 7535712, за якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст.. 121 ч.5 у вигляді штрафу 510 грн. Га порушення ПДР п. 2.3 в, а саме користування паском безпеки. Але саме цей пункт ПДР дозволяє не користуватись ременем безпеки в місті!!. ПДР 2.3.в) Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки. (маю посвідчення інваліда 2 групи). Чи не ОБУ? Позивач не зміг второпати, чи це дійсно відбувається з ним.? Скориставшись, що він один, темний час доби та безлюдність на вулиці особи при владі скоїли протиправну та протизаконну дію! Поліцейські та Відповідач грубо ігноруючи вимоги законодавства, порушуючи та нехтуючи Конституціями правами, не бажаючи припинити свої протиправні та незаконні дії винесли постанову серії ЕАТ № 7535712 від 15.08.2023 року. Але й при винесені постанови Відповідач порушив Закон та КУ, виносив завідомо неправдиві та недостовірні дані в постанову та робочий планшет не дотримуючись до законності процесуальних дій. Позивача нічого не запитували, все відбувалося в односторонніх діях Відповідача та поліцейських відділено від нього, не в його присутності!!! Про що свідчить в постанові неправдива інформація його місця проживання, натомість внесено місце реєстрації за адресою, якої він не зареєстрований взагалі і не був! Позивач написав на постанові, що з правами не ознайомлений, та забрав копію постанови так як на даний момент він зрозумів, що безсилий проти свавілля поліцейських та що, справу потрібно розглядати іншими інстанціями. Адже Відповідач та двоє поплічників сфабрикували адмін. Матеріали незважаючи на Закони, правила та Конституцію України!!. Зупиняв один та скоромовкою промовляв слова КУпАП з розгляду справи, виносила та розглядала справу (деюре) Каліновська Карина Володимирівна , постанову підписував Олексій. У поліцейського який зупиняв та поліцейського Олексія були бодікамери, в постанові згідно ст..283 КУпАП внесено одну БК 470314. Записи велись, хоча його не попереджали про відео фіксацію.

Позивач вважає, що постанова є необґрунтованою, а підстави для застосування накладеного штрафу не відповідають фактичним обставинам, що спричинило незаконне винесення постанови, яка підлягає скасуванню.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.08.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

26.09.2023 року представником відповідача УПП в м. Києві - Шуміленко С.М. подано відзив на позовну заяву про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до якого, вважають що твердження позивача викладені в позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що він був пристебнутий ременем безпеки, хоча має право як інвалід другої групи не виконувати дану вимогу ПДР, крім того позивач зазначив, що його дратують ремені безпеки і він користуючись правом, передбаченим ст.. 18 КУпАП «крайня необхідність» теж має право не використовувати ремені безпеки. Також, позивач зазначив, що він увімкнув сигнал аварійний світловий сигнал а після зупинки автомобіля вимкнув його. Крім цього, позивач зазначив, що має поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на ім`я дружини.

Відповідач - капрала поліції УПП у м. Києві Каліновська К.В., в судове засідання не з`явилась, будь-яких клопотань чи заяв до суду не надходило.

Також, протягом судового розгляду справи судом було оглянуто відеозапис.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом по справі встановлено, що 15.08.2023 року відповідачем - капралом поліції Каліновською К.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7535712, якою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 15.08.2023 року о 22 год. 40 хв. по вул. Жукова Маршала 20 у м. Києві ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «SMART», державний номер НОМЕР_1 , не користувався засобами пасивної безпеки, а саме: не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в Правил дорожнього руху, після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну сигналізацію, та не мав чинного страхового полісу, чим в сукупності скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

на підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» до правових актів індивідуальної дії належать рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до положень ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, під час розгляду даної адміністративної справи, судом перевірялось дотримання відповідачем - капралом поліції Маліновською К.В. як суб`єктом владних повноважень, зазначених вище вимог, зокрема, того, чи була постанова про накладання адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7535712 від 15.08.2023 року прийнята нею на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України, обґрунтовано, добросовісно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття такого рішення.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» (далі - Закону) поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону).

За приписами ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За змістом п.п.1.3, 1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п.«в» п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

За змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності в її діях (бездіяльності) відповідного складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що повинно підтверджуватися належними і допустими доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 Закону до превентивних заходів, які можуть застосовуватись поліцією, належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Для забезпечення публічної безпеки і порядку поліція може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) виявлення або фіксування правопорушення; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху (п.п.1, 2 ч.1 ст.40 Закону).

Обов`язок поліцейського забезпечувати відеозйомку під час здійсненням ним службових повноважень шляхом використання портативного відеореєстратора, як пристрою, призначеного для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, прямо передбачений п.п.4, 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026.

За змістом п.9 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкції), розгляд поліцейським справи про адміністративне правопорушення передбачає, крім роз`яснення прав і обов`язків особі, яка бере участь у розгляді справи, також і заслуховування її пояснень та дослідження доказів.

Отже, положення наведених вище нормативно-правових актів безпосередньо надають поліцейському право використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу на підтвердження наявності або відсутності факту адміністративного правопорушення.

Згідно пунктів 1, 2 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посаду посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП по факту керування ним транспортним засобом, не будучи пристебнутим ременем безпеки, містить інформації про фіксацію даного правопорушення, а також містить докази, на підставі яких капралом поліції Маліновською К.В. був зроблений висновок про порушення позивачем п.п. «в» п.2.3 Правил дорожнього руху.

Крім того, як під час оформлення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення так і протягом судового розгляду справи позивачем не було надано підтверджень існування чинного полісу цивільна - правової відповідальності власника транспортного засобу на автомобіль, яким здійснював керування позивач.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів, передбачена ч.2 ст.74 КАС України).

Судом встановлена правомірність дій працівника патрульної поліції в частині винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з його формальних міркувань, та розцінюються судом, як бажання уникнути адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти до уваги заперечення позивача, оскільки ці твердження є непослідовні, суперечливі і не відповідають встановленим обставинам по справі, а тому аналізуючи наведені факти, приймаючи до уваги, те що дотримання правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, суд приходить до переконання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а згідно вимог ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи докази на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, правомірним та законним, а тому слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП в м. Києві інспектора капрала поліції Каліновської Каріни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнязалишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текс рішення виготовлено 13 листопада 2023 року.

Суддя: