Справа № 440/1057/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 р. Справа № 440/1057/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, м. Полтава, повний текст складено 27.06.23 року по справі № 440/1057/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила суд визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 29 грудня 2022 року №238 "Про результати службового розслідування" в частині пункту 1 цього наказу, згідно якого на молодшого сержанта ОСОБА_1 , санітарного інструктора медичного пункту військової частини НОМЕР_2 , накладено дисциплінарне стягнення "догана" за порушення вимог абзаців 3,12 статті 11, статей 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, відповідно до яких військовослужбовець зобов`язаний бути дисциплінованим, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців. Також військовослужбовці повинні бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, а відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі. Порушення полягало у вчиненні нею при виконанні обов`язків військової служби таких дій, як публічні нецензурні висловлювання на адресу іншого військовослужбовця, намагання самостійно, за відсутності дозволу командира, вирішувати питання публічного збору коштів для потреб підрозділу, провокування своїми діями подальшого розвитку конфлікту, внаслідок чого отримала ушкодження".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі № 440/1057/23 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині пункту 1 відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та у зв`язку із неповним з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі № 440/1057/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що згідно з пунктом 1 оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2022 р. № 238 «Про результати службового розслідування», на позивача було накладено дисциплінарне стягнення «догану» за звинуваченням у публічних нецензурних висловлюваннях на адресу іншого військовослужбовця, а не за вживання образливих слів по відношенню до іншого військовослужбовця. Віднесення тих чи інших слів до категорії образливих є виключно суб`єктивним сприйняттям таких слів безпосередньо особою, якій вони адресовані.

Зазначає, що суд першої інстанції не досліджував обставин вживання позивачем саме нецензурних висловів на адресу іншого військовослужбовця, хоча це має значення для встановлення правомірності оскаржуваного позивачем наказу.

Ні у матеріалах службового розслідування, ні у висновках за його результатами не розкрито, які конкретно «нецензурні слова» нібито вживала позивач. У поясненнях самого солдата ОСОБА_2 від 13.12.2022 р., який є винуватцем та безпосереднім учасником конфлікту, теж нічого не сказано про використання позивачем нецензурної лексики. При цьому, зазначена інформація має виключне значення, оскільки віднесення тих чи інших слів до нецензурних є оціночним судженням і часто залежить від контексту їх використання.

Що ж до особистих пояснень позивача щодо «відправки» солдата ОСОБА_2 «за напрямком російського корабля», то слід звернути увагу на те, що позивач конкретного напрямку йому не вказала (ні під час події, ні під час надання пояснень), а тому віднесення цього напрямку до «нецензурного» відбулося виключно в уяві офіцера, котрий проводив службове розслідування та переніс у висновок розслідування суб`єктивне уявлення про шлях слідування відповідного морського судна.

За таких обставин, вину позивача у публічних нецензурних висловлюваннях на адресу іншого військовослужбовця не можна вважати доведеною ні під час службового розслідування, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Крім того, зазначає що накладення на позивача дисциплінарного стягнення за таких обставин прямо суперечить статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, відповідно до якої рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності командир вправі лише у випадку якщо вину військовослужбовця повність доведено.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022, на посаді санітарного інструктора медичного пункту з 10.11.2022 згідно наказу по стройовій від 10.11.2022 №269.

До командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт ТВО начальника медичної служби молодшого лейтенанта Артюшенко Ігоря Андрійовича від 30.11.2022 №4223, у якому молодший лейтенант ОСОБА_3 повідомив, що 29.11.2022 до нього звернулась молодший сержант ОСОБА_1 і повідомила про конфлікт, який стався 29.11.2022 між нею та солдатом ОСОБА_2 . З її слів, конфлікт виник на підставі публічного збору коштів та їх витрат на закупівлю палива для потреб транспорту військовослужбовців та з інших побутових питань. Солдат ОСОБА_2 поводив себе агресивно, з використанням нецензурної лексики та погрозами здоров`ю. Молодший сержант ОСОБА_1 , намагаючись уникнути поглиблення конфлікту, вийшла на вулицю, після цього солдат ОСОБА_2 вибіг за нею на вулицю і почав погрожувати тим, що "викине її речі на вулицю" і вона "буде чекати також на вулиці, поки її не забере її чоловік". Після продовження словесного конфлікту між військовослужбовцями солдат ОСОБА_2 схопив молодшого сержанта ОСОБА_1 , затягнув в приміщення, штовхнув на підлогу і почав бити по обличчю, голові, в область грудної клітини, нозі, В цей час в приміщенні були присутні солдат ОСОБА_4 та сержант ОСОБА_5 . Побачивши це, солдат ОСОБА_4 вийшов з приміщення. Сержант ОСОБА_5 не завадив солдату ОСОБА_2 вчиняти фізичне насилля над молодшим сержантом ОСОБА_1 . Зі слів молодшого сержанта ОСОБА_1 , після цього вона втратила свідомість.

Прийшовши до тями, молодший сержант ОСОБА_1 зателефонувала своєму чоловікові, молодшому сержанту ОСОБА_6 , водію-санітару медичного пункту та розповіла про те, що сталось.

На підставі отриманої інформації молодший лейтенант ОСОБА_3 дав розпорядження фельдшеру медичного пункту молодшому сержанту ОСОБА_7 забрати молодшого сержанта ОСОБА_1 з розташування 4 роти та доправити її до Вишгородської центральної районної лікарні м. Вишгород для надання медичної допомоги та обстеження. За результатами обстеження молодший сержант ОСОБА_1 була госпіталізована до Вишгородської центральної районної лікарні м. Вишгород у неврологічне відділення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.11.2022 №568 було призначено службове розслідування, з метою уточнення причин та умов, що сприяли обставинам, викладеним у рапорті ТВО начальника медичної служби ОСОБА_3 .

У ході службового розслідування відібрано пояснення у командира 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , головного сержанта 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти сержанта ОСОБА_5 , командира 1 відділення 3 взводу 4 стрілецької роти солдата ОСОБА_2 , санітарного інструктора медичного пункту молодшого сержанта ОСОБА_1 , фельдшера медичного пункту ОСОБА_7 .

За наслідками службового розслідування складено акт службового розслідування та рекомендовано:

- письмово повідомити про кримінальне правопорушення в правоохоронні органи (під час службового розслідування було з`ясовано, що дії командира 1 відділення 3 зводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можуть містити ознаки вчинення ним кримінального правопорушення);

- накласти на молодшого сержанта ОСОБА_1 , санітарного інструктора медичного, пункту військової частини НОМЕР_1 дисциплінарне стягнення "догана";

- накласти на солдата ОСОБА_2 , командира 1 відділення 3 зводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 дисциплінарне стягнення "сувора догана";

- накласти на солдата ОСОБА_4 , кулеметника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 дисциплінарне стягнення "догана";

- накласти на сержанта ОСОБА_5 , головного сержанта 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 дисциплінарне стягнення "догана";

- накласти на майора ОСОБА_8 , командира 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 дисциплінарне стягнений "догана".

Наказом командира військової частини № НОМЕР_3 від 29.12.2022 №238 вирішено:

накласти на молодшого сержанта ОСОБА_1 , санітарного інструктора медичного пункту військової частини НОМЕР_1 дисциплінарне стягнення "догана" за порушення вимоги абзаців 3, 12 статті 11, статей 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року №548-ХІV, відповідно до яких військовослужбовець зобов`язаний бути дисциплінованим, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців. Також військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, а відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі. Порушення полягало у вчиненні нею при виконанні обов`язків військової служби таких дій, як публічні нецензурні висловлювання на адресу іншого військовослужбовця, намагання самостійно, за відсутності дозволу командира вирішувати питання публічного збору коштів для потреб підрозділу, провокування своїми діями подальшого розвитку конфлікту, внаслідок чого отримала ушкодження (пункт 1 наказу);

накласти на солдата ОСОБА_2 , командира 1 відділення 3 зводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 дисциплінарне стягнення "сувора догана" за порушення вимоги абзаців 3, 12 статті 11, статей 49, 50, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року №548-ХІV, відповідно до яких військовослужбовець зобов`язаний бути дисциплінованим, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців. Також військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, а відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі. Порушення полягало у вчиненні ним при виконанні обов`язків військової служби таких дій, як публічні нецензурні висловлювання на адресу іншого військовослужбовця. Крім того, ним було застосовано засоби фізичного впливу до іншого військовослужбовця, без наявності підстав, визначених статтею 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (пункт 2 наказу);

накласти на солдата ОСОБА_4 , кулеметника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 дисциплінарне стягнення "догана за порушення вимоги абзацу 8 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року №548-ХІV відповідно до якого військовослужбовець зобов`язаний допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати інших військовослужбовців від вчинення протиправних дій. Зазначений обов`язок ним не був виконаний, оскільки під час конфлікту він не вжив достатніх заходів для його врегулювання та не доповів невідкладно командирові про порушення зі сторони інших військовослужбовців, що сприяло продовженню конфлікту і настанню негативних наслідків (пункт 3 наказу);

накласти на сержанта ОСОБА_5 , головного сержанта 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 дисциплінарне стягнення "догана" за порушення вимоги абзацу 8 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року №548-ХІV, відповідно до якого військовослужбовець зобов`язаний допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати інших військовослужбовців від вчинення протиправних дій. Зазначений обов`язок ним не був виконаний, оскільки під час конфлікту він не вжив достатніх заходів для його врегулювання та не доповів невідкладно командирові про порушення зі сторони інших військовослужбовців, що сприяло продовженню конфлікту і настанню негативних наслідків (пункт 4 наказу);

накласти на майора ОСОБА_8 , командира 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 дисциплінарне стягнення "догана" за незабезпечення в повному обсязі виконання обов`язку, визначеного статтею 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року №548-ХІV, відповідно до якої він відповідає за підтримання внутрішнього порядку і військової дисципліни, виховання та морально-психологічний стан підлеглих в роті (пункт 5 наказу);

заборонити військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 самостійно здійснювати збір коштів для потреб підрозділів у соціальних мережах без дозволу командирів. При необхідності вирішення невідкладних потреб у матеріально-технічному забезпеченні підрозділів, заходи щодо залучення грошових коштів проводити за можливості з використанням можливостей офіційних благодійних фондів та волонтерських організації (пункт 7 наказу);

направити письмове повідомлення про кримінальне правопорушення у правоохоронні органи (пункт 8 наказу).

Не погоджуючись з винесеним наказом в частині пункту 1, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням військового стану в Україні, а тому спірний наказ є правомірним та обґрунтованим, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення є співмірним до вчиненого проступку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано нормами Конституції України, Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

Загальні засади проходження військової служби в Україні визначає Закон України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон №2232-ХІІ).

У відповідності до п.п. 1, 4 ст. 2 Закону №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно вступу до Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Пунктом 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено загальні обов`язки військовослужбовців.

Так, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Пунктом 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з п. 49 Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до п. 50 Статуту відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі, і у питаннях служби вони звертаються один до одного на "Ви".

Начальники й старші за військовим званням військовослужбовці у питаннях служби до підлеглих і молодших звертаються за військовим званням і прізвищем або тільки за званням, додаючи в останньому випадку перед званням слово "пане (пані)". Наприклад: "Солдат Черняк", " ОСОБА_9 (пані) солдат"; " ОСОБА_10 ", " ОСОБА_9 (пані) сержанте"; " ОСОБА_11 ", " ОСОБА_9 (пані) лейтенанте".

Відповідно пункту 128 цього Статуту, солдат зобов`язаний виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (надалі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно пунктів 3 та 4 розділу 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно пункту 5 розділу 1 Дисциплінарного статуту, за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Відповідно до п. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем, своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Пунктом 48 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Отже, Дисциплінарний статут передбачає різні види дисциплінарних стягнень, застосування яких залежать від ступеню тяжкості вчиненого військовослужбовцем порушення військової дисципліни.

При цьому, пунктом 54 Дисциплінарного статуту передбачено, що командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Відповідно пунктів 83 та 84 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно пункту 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Аналіз наведених вище норм чинного законодавства дає суду підстави стверджувати, що Дисциплінарний статут передбачає різні види дисциплінарних стягнень, застосування яких залежать від ступеню тяжкості вчиненого військовослужбовцем порушення військової дисципліни. Дисциплінарний статут не встановлює конкретного виду відповідальності, який має відповідати певному виду правопорушення, а покладає визначення виду дисциплінарного стягнення на розсуд командира, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого військовослужбовцем порушення військової дисципліни.

Колегія суддів зазначає, що командир військової частини, обираючи вид відповідальності, має дотримуватись обмежень, встановлених пунктом 54 Дисциплінарного статуту та має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу). В даному випадку оскаржуваний наказ від 29.12.2022 №238 винесений командиром Військової НОМЕР_4 в межах наданих йому повноважень та узгоджується з пунктом 54 Дисциплінарного статуту.

Оскільки Дисциплінарний статут Збройних Сил України не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, це наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку, обрання виду дисциплінарного стягнення належить виключно до повноважень командира.

З матеріалів справи встановлено, що наказ від 29 грудня 2022 року №238 "Про результати службового розслідування" в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності прийнятий у зв`язку виявленими порушеннями, допущеними позивачем при виконанні обов`язків військової служби, а саме: 1) публічних нецензурних висловлюваннях на адресу іншого військовослужбовця; 2) намаганні самостійно, за відсутності дозволу командира, вирішувати питання публічного збору коштів від імені підрозділу; 3) провокування своїми діями подальшого розвитку конфлікту, внаслідок чого отримала ушкодження.

Довід апеляційної скарги стосовно заперечення позивача з висловлюванням у нецензурній формі на адресу іншого військовослужбовця ОСОБА_2 та провокування своїми діями подальшого розвитку конфлікту, колегія суддів не приймає, оскільки з матеріалів службового розслідування, а саме з письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 нецензурно висловлювалась на адресу ОСОБА_2 чим в подальшому провокувала розвиток конфлікту.

Згідно письмових пояснень головного сержанта 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти сержанта ОСОБА_5 , командира 1 відділення 3 взводу 4 стрілецької роти солдата ОСОБА_2 , санітарного інструктора медичного пункту молодшого сержанта ОСОБА_1 , фельдшера медичного пункту ОСОБА_7 встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувався словесний конфлікт, у ході якого обидві сторони конфлікту висловлювалися образливо по відношенню один до одного. При цьому, сторонами у справі не заперечується, що відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були напруженими ще з липня 2022 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не досліджував обставин вживання позивачем саме нецензурних висловів на адресу ОСОБА_2 , колегія суддів не приймає, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, що потреби встановлювати які саме образливі та нецензурні висловлювання вживала ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 , немає необхідності, оскільки сам факт вживання образливих слів по відношенню до іншого військовослужбовця свідчить про порушення абзаців 3, 12 пункту 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, - поважати честь і гідність кожної людини; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців. Крім того, як було зазначено вище, з матеріалів службового розслідування встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 нецензурно висловлювалась на адресу ОСОБА_2 .

Крім того, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на ту обставину, що серед підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2022 р. № 238 зазначено її намагання самостійно, за відсутності дозволу командира вирішувати питання публічного збору коштів для потреб підрозділу. Зазначена обставина позивачем не спростовується.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням військового стану в Україні, вина позивача доведена належними та допустимими доказами, а тому спірний наказ є правомірним та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення є співмірним до вчиненого проступку.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі № 440/1057/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 по справі № 440/1057/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський