Справа № 160/23470/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач, пенсійний орган, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до підземного стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», періоди роботи ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі рф: з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р. прохідником горизонтальних та похилих гірничих виробіток підземної дільниці з повним робочим днем під землею ЗАТ «Рудник Юрський»; з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р. прохідником підземної дільниці «Герой» ЗАТ «Рудник Юрський»; з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р. прохідником з повним робочим днем під землею, дільниця «Задержнинська» ТОВ «Артель старателей «Дражник»; з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р. прохідником з повним робочим днем під землею на дільниці підземних робіт «Юрський» ТОВ «Артель старателей «Дражник»; з 12.09.2008 р. по 15.04.2009 р. прохідником, зайнятим повний робочий день підземних роботах на дільниці підземних гірничих робіт «Юрський» ТОВ «Артель старателей «Дражник»; з 16.04.2009 р. по 17.04.2010 р. прохідником, зайнятим повний робочий день підземних роботах на дільниці підземних гірничих робіт ТОВ «Рудник «Дуэт»;
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що спірні періоди його роботи були зараховані пенсійним органом до його пільгового стажу по Списку №1, однак ці періоди не зараховано до підземного стажу, незважаючи на те, що у трудовій книжці позивача та в уточнюючих довідках №24 від 20.01.2010 р. та №08 від 13.10.2010 р. чітко зазначено, що у вказані періоди позивач працював у підземних умовах прохідником, зайнятим повний робочий день під землею. Також ОСОБА_1 стверджує, що на дату звернення за призначенням пенсії його пільговий стаж роботи на посадах, передбачених Списком №1 у підземних умовах становив 16 років 1 місяць 11 днів, а відтак позивач має право на обчислення розміру пенсії у відповідності до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80% від заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає, що безпідставна відмова ГУ ПФУ в Дніпропетров ській області обчислити розмір моєї пенсії у відповідності до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" має бути визнана судом протиправною бездіяльністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
09.10.2023 р. до суду надійшов від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених до суду позовних вимог та зазначив, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. по справі №160/8665/22 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначено позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 29.04.2022 р. із зарахуванням до страхового та пільгового стажу періоди роботи зазначені в рішенні суду. Відповідач зазначив, що ключовим правовим питанням, яке було предметом розгляду судової справи №160/8665/22 це право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно, питання щодо обчислення розміру пенсії (наявність чи відсутність у позивача права за умови наявності відповідного стажу) за нормами статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" судом першої інстанції у справі №160/8665/22 не розглядалось. При цьому, відповідач зауважив, що в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. по справі №160/8665/22 не зобов`язано зарахувати періоди роботи позивача з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р., з 01.09.2003 р. по 22.10.2003 р., з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 15.04.2009 р.; з 16.04.2009 р. по 31.12.2009 р. до підземного стажу. Як стверджує відповідач, вказані періоди зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1. При цьому, щодо періоду роботи позивача з 16.04.2009 р. по 17.04.2010 р. пенсійний орган звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 не ставив питання щодо зарахування саме цього періоду до пільгового стажу за Списком №1, а просив зарахувати період з 16.04.2009 р. по 31.12.2009 р., який був зарахований відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі №160/8665/22. З огляду на викладене, відповідач вважає заявлені ОСОБА_1 до суду позовні вимоги безпідставними.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п.1 ст. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 29.04.2022 р.
Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №90від 06.05.2022 р. було відмовлено в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю пільгового стажу необхідної тривалості згідно поданих заявником документів на дату звернення за призначенням пенсії.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період навчання заявника згідно запису в трудовій книжці № НОМЕР_2 з 01.09.1985 р. по 16.07.1988 р., оскільки відсутня дата видачі диплому, чим порушено вимоги «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 р.;

- періоди роботи заявника в російській федерації з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 19.01.2005 р. но 18.05.2005 р., з 24.06.2005 р. по 04.10.2005 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 17.04.2010 р., з 09.11.2012 р. по 28.12.2013 р., згідно записів трудової книжки № НОМЕР_2 оскільки відсутня інформація щодо підтвердження органами Пенсійного фонду російської федерації інформації щодо сплати в зазначений період страхових внесків.

Не погодившись із вказаним вище рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповідним адміністративним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. по справі №160/8665/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення №90 від 06 травня 2022 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати, ОСОБА_1 до загального страхового стажу період навчання з 01 вересня 1985 року по 16 липня 1988 рік та період військової служби з 12 грудня 1988 року по 24 листопада 1990 рік.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 період з 26 грудня 1999 року по 29 листопада 2002 рік, з 01 вересня 2003 року по 22 жовтня 2003 рік, з 09 лютого 2004 року по 03 листопада 2004 рік, з 06 січня 2006 року по 17 липня 2006 рік, з 28 грудня 2006 року по 21 червня 2008 рік, з 12 вересня 2008 року по 15 квітня 2009 рік, з 16 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 рік з врахуванням заробітної плати, зазначеної в Архівній Довідці №37 від 18 січня 2021 року, Довідці №37 від 21 липня 2006 року виданій ТОВ «Дражнік», Довідці №598 від 08 квітня 2008 року виданій ТОВ «Дражнік», Довідці від 05 жовтня 2020 року виданій ТОВ Рудник «Дует».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 29 квітня 2022 року, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. по справі №160/8665/22 в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 30.08.2022 р.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії від 11.07.2023 р., в якій позивач просив:

- провести перевірку його пенсійної справи №90 в частині правильності зарахування пільгового стажу позивача та надати пояснення чому періоди його роботи в районах Крайньої Півночі рф з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р., з 01.09.2003 р. по 22.10.2003 р., з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 15.04.2009 р.; з 16.04.2009 р. по 31.12.2009 р. не зараховані до підземного стажу, а період роботи позивача з 09.11.2012 р. по 28.03.2013 р. у ПП «СВІТЕКС» - до стажу роботи за Списком №1 та до підземного стажу;

- зарахувати періоди роботи позивача в умовах Крайньої Півночі рф з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р., з 01.09.2003 р. по 22.10.2003 р., з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 15.04.2009 р. до підземного стажу, а період роботи з 09.11.2012 р. по 28.03.2013 р. у ПП «СВІТЕКС» - до стажу роботи за Списком №1 та до підземного стажу;

- здійснити перерахунок розміру пенсії, призначеної позивачу рішенням №90 від 06.05.2022 р., відповідно до гарантій, встановлених абзацем 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 % від заробітної плати, з якої обрахована пенсія.

У відповідь на вищезазначену заяву ГУ ПФУ в Дніпропетровській області направлено позивачу лист за №38307-30116/Х-01/8-0400/23 від 11.08.2023 р., в якому зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. по справі №160/8665/22 , ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, розмір якої обчислено за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зараховано:

- до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1985 р. по 16.07.1988 р. та період проходження військової служби з 12.12.1988 р. по 24.11.1990 р.;

- до пільгового стажу за Списком №1 періоди з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р., з 01.09.2003 р. по 22.10.2003 р., з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 31.12.2009 р.

В листі відповідач зазначив, що до пільгового стажу позивача за Списком №1 на підземних роботах зараховано період роботи з 09.11.2012 р. по 28.02.2013 р. на підставі відомостей, зазначених у пільговій довідці від 02.10.2020 р. №37/10-20, яка видана ПрАТ «СВІТЕКС», з урахуванням результатів проведеної перевірки (акт від 07.04.2023 р. за №0400-011004-1/5893).

Також ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зазначено в листі за №38307-30116/Х-01/8-0400/23 від 11.08.2023 р., що питання щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах із застосуванням норм статті 8 Закону №345, судом не розглядалося, у зв`язку з чим проводити обчислення пенсії позивача в розмірі 80 % заробітної плати немає підстав.

Не погодившись із позицією пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся за захистом власних прав та інтересів до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 р. (далі - Закон №1058).

Статтею 8 Закону №1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148 від 03.10.2017 р. (далі - Закон №2148) внесено зміни до Закону №1058, зокрема, абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058 викладено у такій редакції: Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Визначення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів визначає Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI від 02.09.2008 р. (далі Закон №345).

Відповідно до статті 1 Закону №345, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з абзацем 3 частини 1 статті 28 Закону №1058, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

За змістом статті 8 Закону №345 (в редакції чинній з 11.10.2017 р.), мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Тобто, мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність).

З огляду на викладене, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать лише працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 р. передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що з 11.10.2017 р. особам, пенсія яким призначена за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які відпрацювали на підземних роботах, зокрема, не менш як 15 років для чоловіків та на яких розповсюджується дія Закону №345 мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено судом, спір між сторонами виник з підстав не зарахування до пільгового підземного стажу позивача за списком №1 періодів роботи ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі рф:

- з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р. прохідником горизонтальних та похилих гірничих виробіток підземної дільниці з повним робочим днем під землею ЗАТ «Рудник Юрський»;

- з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р. прохідником підземної дільниці «Герой» ЗАТ «Рудник Юрський»;

- з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р. прохідником з повним робочим днем під землею, дільниця «Задержнинська» ТОВ «Артель старателей «Дражник»;

- з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р. прохідником з повним робочим днем під землею на дільниці підземних робіт «Юрський» ТОВ «Артель старателей «Дражник»;

- з 12.09.2008 р. по 15.04.2009 р. прохідником, зайнятим повний робочий день підземних роботах на дільниці підземних гірничих робіт «Юрський» ТОВ «Артель старателей «Дражник»;

- з 16.04.2009 р. по 17.04.2010 р. прохідником, зайнятим повний робочий день підземних роботах на дільниці підземних гірничих робіт ТОВ «Рудник «Дуэт».

Згідно з ст. 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне встановлено в постанові Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 від 12.08.1993 р. (далі - Порядок №637) та в п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 р. за №110 (далі - Інструкція №58).

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_3 від 26.07.1988 р. позивач, зокрема, працював:

- у період з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р. в ЗАО «Рудник Юрський» (мовою оригіналу) прохідником горизонтальних та похилих гірських виробок підземної ділянки з повним робочим днем під землею (записи №18, №19);

- у період з 01.09.2003 р. по 22.10.2003 р. в ЗАО «Рудник Юрський» (мовою оригіналу) прохідником підземної ділянки (записи №25, №26);

- у період з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р. в ООО «Артель старателей «Дражник» (мовою оригіналу) прохідником з повним робочим днем під землею (записи №27, №28);

- у період з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р. в ООО а/с «Дражник» (мовою оригіналу) прохідником з повним робочим днем під землею (записи №34, №35);

- у період з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р. в ООО а/с «Дражник» (мовою оригіналу) прохідником з повним робочим днем під землею (записи №36, №37);

- у період з 12.09.2008 р. по 15.04.2009 р. в ООО а/с «Дражник» (мовою оригіналу) прохідником з повним робочим днем під землею (записи №38, №39);

- у період з 16.04.2009 р. по 17.04.2010 р. в ООО Рудник «Дуэт» (мовою оригіналу) прохідником з повним робочим днем під землею (записи №40, №41).

Відповідно до Довідки уточнюючої особливий характер роботи №24 від 20.01.2010 р., виданій ООО Рудник «Дуэт» (тут і надалі мовою оригіналу): « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 … Работает (л) в должности проходчика, занятый полный рабочий день на подземных работах на участке подземных горных работ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » с 26.12,1999 г., пр. № 94/к от 27.12.1999 г. по 29.11.2002 г. пр. №112/к от 02.12.2002 г.; с 01.09.2003 г. пр. № 82/к от 01.09.2003 г. по 22.10.2003 г. пр. №99/к от 27.10.2003 г.».

Відомості про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи містять наступні данні про періоди за які сплачено страхові внески (далі мовою оригіналу): «ЗАО Рудник «Юрский» - с 25.10.1999 г. по 31.12.2001 г.; ООО «Рудник Юрский» - с 01.01.2002 г. по 29.11.2002г.; ООО «Рудник Юрский» - с 26.05.2003 г. по 22.10.2003г.».

Слід зауважити, що питання зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 період з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р., з 01.09.2003 р. по 22.10.2003 р., з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 15.04.2009 р., з 16.04.2009 р. по 31.12.2009 р. було предметом розгляду в рамках адміністративної справи №160/8665/22.

Згідно із висновками суду у відповідній справі, робота ОСОБА_1 у вищезазначені спірні періоди за професією, передбаченою Списком №1 підтверджується записами в трудовій книжці Позивача, довідками уточнюючими особливий характер роботи, відомостями про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи, довідками про заробітну плату.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду від 12.04.2021 р. у справі №219/4550/17, зроблений наступний правовий висновок: «Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні».

Крім того у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 р. у справі №291/99/17, зроблений наступний правовий висновок: «Щодо врахування при обчисленні пенсії позивача відомостей зазначених в довідках про заробітну плату №14 від 05.12.2005, виданій ТОВ "Фірма "Президент-Д" та №23 від 30.09.2008, виданій ТОВ "Фірма "Строительний Олимп", колегія суддів погоджується з висновком судів про врахування вказаних відомостей, оскільки належними доказами підтверджені відрахування із заробітної плати позивача в Пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати. Крім того, колегія суддів зазначала, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії».

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що робота ОСОБА_1 у періоди з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р., з 01.09.2003 р. по 22.10.2003 р., з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 15.04.2009 р., з 16.04.2009 р. по 31.12.2009 р. за професією, передбаченою Списком №1 підтверджується записами в трудовій книжці позивача, довідками уточнюючими особливий характер роботи, відомостями про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи, довідками про заробітну плату, у зв`язку з чим вказані періоди роботи позивача є такими, що підлягають зарахуванню до пільгового підземного стажу позивача з повним робочим днем за Списком №1.

Разом з тим суд погоджується із твердженнями відповідача про те, що питання щодо зарахування періоду роботи позивача з 01.01.2010 р. по 17.04.2010 р. до пільгового стажу за Списком №1 в рамках адміністративної справи №160/8665/22 не вирішувалося, зважаючи на зміст рішення суду у вказаній справі.

Натомість, у заяві про перерахунок пенсії від 11.07.2023 р. ОСОБА_1 не просив відповідача зарахувати до його пільгового стажу за Списком №1 (в т.ч. до пільгового підземного) період роботи з 16.04.2009 р. по 17.04.2010 р. в ООО Рудник «Дуэт» (мовою оригіналу) прохідником з повним робочим днем під землею, у зв`язку з чим задоволення позовної вимоги щодо зарахування цього періоду роботи позивача до відповідного стажу останнього призведе до прямого втручання в діяльність (дискрецію) пенсійного органу, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 у відповідній частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно решти позовних вимог ОСОБА_1 слід зазначити таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. у справі №160/8665/22 ОСОБА_1 призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №1 з 29.04.2022 р., виходячи із загального страхового стажу 47 років 1 місяць 7 днів, додаткові роки за Список №1 - 16 років, робота за Списком №1 складає 16 років 1 місяць 11 днів.

Відповідач на виконання вказаного судового рішення призначив позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, однак обчислив розмір пенсії позивача без урахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», посилаючись на те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. у справі №160/8665/22 таких зобов`язань не містить.

Водночас, відсутність у судовому рішенні визначення обов`язку відповідача обчислити розмір пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», на думку суду, не перешкоджає відповідачу діяти відповідно до вимог законодавства України.

Зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах у періоди з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 19.01.2005 р. но 18.05.2005 р., з 24.06.2005 р. по 04.10.2005 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 17.04.2010 р. підтверджується записами в трудовій книжці позивача, довідками уточнюючими особливий характер роботи, відомостями про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи, довідками про заробітну плату.

Наявні у матеріалах справи докази свідчать про наявність у позивача необхідного пільгового стажу для обчислення пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у вигляді відмови у перерахунку пенсії з 29.04.2022 р. ОСОБА_1 відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність є протиправними.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з абзацом 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що порушені права позивача слід відновити шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахування до пільгового підземного стажу ОСОБА_1 періодів роботи за Списком №1 з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р., з 01.09.2003 р. по 22.10.2003 р., з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 31.12.2009 р., та щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 29.04.2022 р. відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового підземного стажу з повним робочим днем за Списком №1 періоди роботи з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р., з 01.09.2003 р. по 22.10.2003 р., з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 31.12.2009 р., а також шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.07.2023 р. про перерахунок його пенсії, вирішити питання щодо наявності у позивача права на отримання пенсії у розмірі, встановленому ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з моменту призначення пенсії та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень дії якого оскаржується, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності вчинених ним дій та не спростовано доводи позивача в цій частині.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1073,60 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією до платіжної інструкції №42299764 від 08.09.2023 р.

Оскільки позовну заяву задоволено частково, понесені позивачкою судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають частковому стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 536, 80 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, (, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м.Дніпро, 49094) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахування до пільгового підземного стажу ОСОБА_1 періодів роботи за Списком №1 з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р., з 01.09.2003 р. по 22.10.2003 р., з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 31.12.2009 р., та щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 29.04.2022 р. відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового підземного стажу з повним робочим днем за Списком №1 періоди роботи з 26.12.1999 р. по 29.11.2002 р., з 01.09.2003 р. по 22.10.2003 р., з 09.02.2004 р. по 03.11.2004 р., з 06.01.2006 р. по 17.07.2006 р., з 28.12.2006 р. по 21.06.2008 р., з 12.09.2008 р. по 31.12.2009 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.07.2023 р. про перерахунок його пенсії, вирішити питання щодо наявності у позивача права на отримання пенсії у розмірі, встановленому ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з моменту призначення пенсії та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2023 р.

Суддя О.М. Неклеса