Справа № 420/15418/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/15418/23

Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М. Дата і місце ухвалення: 05.09.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Київської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100060/2023/000061/2 від 15.06.202р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на виконання укладеного з постачальником-нерезидентом Компанією Nordic Seaco AS (Алесунд, Норвегія) контракту №22/03/21-61 від 22.03.2021р. в червні 2023 року ним було імпортовано на митну територію України товар (ікра сайди заморожена, ікра тріски заморожена) на загальну суму 62 668,14 дол. США. Товар задекларовано за основним методом визначення вартості товарів - за ціною договору. На підтвердження митної вартості товару були надані відповідні підтверджуючі документи. Однак, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100060/2023/000061/2 від 15.06.202р., яким обрано другорядний метод визначення митної вартості резервний. Таке рішення ТОВ «Аквафрост» вважає незаконним та зазначає, що у наданих Митниці документах всі числові значення вказано однаково та немає жодних невідповідностей чи розбіжностей між ними. Київською митницею не доведено до відома товариства які саме документи містять розбіжності чи ознаки підробки. Посилання Митниці на неправильне зазначення номеру проформи-інвойсу в платіжному документі жодним чином не доводить наявність підробки, а може лише свідчити про допущення помилки при оформленні платіжних документів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100060/2023/000061/2 від 15.06.2023р.

Стягнуто на користь ТОВ «Аквафрост» за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці судові витрати у розмірі 2684,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Київська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 05.09.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Аквафрост».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що за результатами опрацювання документів, поданих разом з митною декларацією від 14.06.2023р., встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів, а надані документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості. Зокрема, у інвойсі від 08.06.2023р. №7966 вказані умови оплати 100% передплата, але платіжне доручення на оплату партії товару декларантом не надано; не надано проформи-інвойсу з підтвердженням дати відвантаження, оформлення якого передбачено п.3.1 контракту від 22.03.2021р. №22/03/21-61; не надано документів в підтвердження витрат на транспортування товару, перелік яких визначено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599, в тому числі безпосередньо договору на перевезення.

Апелянт зазначає, що враховуючи наявність у митного органу інформації щодо вищої митної вартості побідного товару, у Київської митниці виникли сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товару. Наявні підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованого товару. З переліку додатково витребуваних Митницею документів ТОВ «Аквафрост» надало лише договір перевезення вантажів від 19.09.2022р. №19/09/2022, інші документи не надано.

ТОВ «Аквафрост» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що при проведенні процедури розмитнення та до суду товариством було надано платіжний документ про сплату відповідної партії товару, а саме: платіжне доручення №13 від 02.06.2023р., яке Митницею навмисно проігноровано. Також, в підтвердження витрат на транспортування товару декларантом надано договір про надання послуг перевезення від 19.09.2022р. №19/09/2022 та довідку про транспортні витрати, яка містить інформацію про вартість перевезення товару із м.Алесунд (Норвегія) до м.Київ.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2021р. між Компанією Nordic Seaco AS (Алесунд, Норвегія), як Постачальником, та ТОВ «Аквафрост» (Одеса, Україна), як Покупцем укладено Контракт №22/03/21-61, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати Покупцю товар, зазначений у інвойсі, а Покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість в термін і на умовах, передбачених цим Контрактом.

Як вбачається зі змісту інвойсу №7966 від 08.06.2023р., на виконання умов вказаного Контракту ТОВ «Аквафрост» червні 2023 року погодило з Постачальником поставку товару «Ікра сайди заморожена (Pollachius virenis) в ястиковій оболонці, морожена несортована, не калібрована. Дата виготовлення 01-04.2023р.» вагою 4389 кг та «Ікра тріски (Gadus Morhua) в ястикові оболонці, морожена, несоротована, некалібрована.» вагою 10 259 кг. на загальну суму 62668,14 дол. США,

Поставка товару здійснювалась на умовах FCA (вільний перевізник) м.Алесунд, Норвегія, згідно із Інкотермс 2010.

З метою митного оформлення вказаного товару 14.06.2023р. уповноважена позивачем особа ТОВ «СТАР БРОК СЕРВІС» (митний брокер) звернулася до митного посту «Вишневе» Київської митниці з електронною митною декларацією (ЕМД) №23UA37U8, до якої було додано: ??рахунок-фактуру (інвойс) №7966 від 08.06.2023р.; автотранспортну накладну №LV-3258 від 09.06.2023р.; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №8 від 09.06.2023р.; сертифікат про походження товару №AR555697764 від 09.06.2023p.; документ, що підтверджує вартість перевезення №12/06 від 12.06.2023р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, №22/03/21-61 від 22.03.2021р.; договір про надання послуг митного брокера №25-04-19 від 25.04.2019р.; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «линого вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №10039791 від 14.06.2023р.

14.06.2022р. Київською митницею направлено декларанту письмове повідомлення, в якому зазначено, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості за митною декларацією, встановлено, що декларантом для митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів, та надані документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення митної вартості. Декларанту запропоновано надати додаткові документи, а саме: транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи; платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи; копію митної декларації країни відправлення; виписку з бухгалтерської документації; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

З переліку додатково витребуваних Митницею документів ТОВ «Аквафрост» надало лише договір перевезення вантажів від 19.09.2022р. №19/09/2022.

15.06.2023р. Київською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2023/000465 та ухвалено рішення про коригування митної вартості товарів №UA10060/2023/000061/2.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів за №UA10060/2023/000061/2 від 15.06.2023р. митним органом зазначено, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості за митною декларацією, встановлено, що декларантом для митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) ???в інвойсі від 08.06.2023р. №7966 вказані умови оплати - 100% передплата, але платіжне доручення на оплату партії товару декларантом не надано;

2) згідно п.3.1 контракту від 22.03.2021р. №22/03/21-61 за замовленням покупця на чергову поставку в письмовій формі із зазначенням бажаної дати відвантаження товару постачальник висилає по е-mаіl проформу-інвойс з підтвердженням дати відвантаження. Такої проформи - інвойсу декларантом не надано;

3) згідно інвойсу від 08.06.2023р. №7966 та графи 20 митної декларації товар постачається в Україну на умовах поставки FCA - Aalesund (Норвегія). Згідно положень Інкотермс, термін FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. В підтвердження витрат на транспортування до митного оформлення надано лише довідку від 12.06.2023р. №12/06-1. Інших документів, визначених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599, не надано.

За результатами проведених консультацій обрано другорядний метод визначення митної вартості товару резервний, враховуючи наявність у Митниці інформації, що відповідає ч.2 ст.64 МК України.

Не погоджуючись із правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів №UA100060/2023/000061/2 від 15.06.202р. ТОВ «Аквафрост» оскаржило його в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ «Аквафрост» метод визначення митної вартості товару документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної ТОВ «Аквафрост» митної вартості товару, заявленому у спірному випадку до декларування, Київська митниця посилається на те, що декларантом для митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Зокрема, у п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA100060/2023/000061/2 від 15.06.202р. Митницею, серед іншого, зазначено, що ???в інвойсі від 08.06.2023р. №7966 вказані умови оплати - 100% передплата, але платіжне доручення на оплату партії товару декларантом не надано.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає, які документи подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. Зокрема, за приписами частини другої цієї статті Кодексу документами, які підтверджують митну вартість товарів, у т.ч. є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

З вказаної норми слідує, що банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, повинні надаватися у випадку, якщо товар оплачено. При цьому, митне оформлення товару повинне бути здійснене, як у випадку, коли оплата за договором здійснена, так і у випадку, коли оплата за товар відповідно до умов договору здійснюється в іншому порядку, не виключаючи порушення встановлених строків. Несвоєчасність оплати партії товару не вказує на розбіжність даних, які містяться у наданих для митного оформлення документах, а лише вказує на порушення умов господарського договору.

Умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) жодним чином не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Більше того, як стверджує позивач, ним було надано митному органу банківський платіжний документ від 02.06.2023р., який останнім проігноровано. Наявний в матеріалах справи платіжний документ від 02.06.2023р. підтверджує сплату ТОВ «Аквафрост» на користь постачальника 62668,14 дол.США.

Будь-яких пояснень з цього приводу Київська митниця суду ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій не надала.

Також, у п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів Митницею зазначено, що згідно п.3.1 контракту від 22.03.2021р. №22/03/21-61 за замовленням покупця на чергову поставку в письмовій формі із зазначенням бажаної дати відвантаження товару постачальник висилає по е-mаіl проформу-інвойс з підтвердженням дати відвантаження. Такої проформи - інвойсу декларантом не надано.

Колегія суддів зазначає, що ненадання до митного оформлення проформи-інвойсу з підтвердженням дати відвантаження не впливає на формування числового значення складових митної вартості товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Що ж до посилання митного органу на ненадання ТОВ «Аквафрост» в підтвердження витрат на транспортування документів, визначених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки декларантом надано довідку ТОВ «НІКА ТРАНС Україна» про транспортні витрати від 12.06.2023р. №12/06, яка містить інформацію про вартість перевезення товару із м.Алесунд (Норвегія) до м.Київ.

Зокрема, згідно вказаної довідки транспортні витрати з доставки вантажу згідно інвойсу №7966 від 08.06.2023р. автомобілем держ.номер МО9993/Н6300 по маршруту: м.Алесунд (Норвегія) до пункту переходу Ягодин (Україна) склали 71 000,00 грн.; транспортні витрати з доставки вантажу з пункту переходу Ягодин (Україна) до м.Києва склали 15750,00 грн.

Також, на вимогу Митниці декларантом надано копію договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях від 19.09.2022р. №19/09/2022, укладеного між ТОВ «НІКА ТРАНС Україна», як Перевізником, та ТОВ «Аквафрост», як Замовником.

Що ж до ненадання інших документів, визначених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599, то колегія суддів зазначає, що розділом ІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених вказаним наказом, передбачено рекомендований (примірний) перелік документів, які відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються для підтвердження витрат на транспортування.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «Аквафрост» належним чином документально підтвердило понесені ним витрати на перевезення товару.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Відсутність всіх визначених Митницею додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення митного органу є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Київської митниці та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 листопада 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук