Справа № 400/9855/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 р. Справа № 400/9855/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Державної служба України з безпеки на транспорті Відділ державного (нагляду) контролю у Миколаївській області, вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150; вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056,
про:визнання протиправною та скасування постанови від 13.07.23 № ПШ 018243,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної Служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області (далі відповідач) в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову № ПШ018243 від 13.07.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Свій позов обґрунтовує наступним:

Позивач зазначає, що він не є власником транспортного засобу. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 09.08.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Від відповідача надійшов відзив, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити. Заперечуючи проти вимог позивача відповідач зазначив, що оскаржувана постанова є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

19.04.2023 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області під час проведення рейдової перевірки на а/д М-1421км+434м було проведено перевірку транспортного засобу КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час перевірки даного транспортного засобу виявлено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.01.2001 року № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344), а саме: транспортний засіб не обладнаний заводом-виробником тахографом. У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344: перевезення вантажів за відсутності на момент проведения перевірки індивідуальної контрольної книжки водія.

За результатами перевірки складено акт від 19.04.2023 року № 356227.

13.07.2023 року Відділом державного нагляду (контролю) в Миколаївській області винесено постанову № ПШ018243 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача застосовано штраф у сумі 17000,00 грн.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (зі змінами) затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Положення).

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до абз. 1 п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

У відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 року № 1579-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті», реорганізовано територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, зокрема, утворено Відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області.

Стаття 6 Закону № 2344 передбачає, що Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України; державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі); рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів.

Згідно з пунктом 14 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі та раніше за текстом Порядок № 1567), рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагових комплексах, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, у пунктах пропуску через державний кордон за погодженням з начальником органу охорони державного кордону.

Відповідно до п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно з п. 20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У відповідності до п. 25 27 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час та місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Згідно ст. 48 Закону України № 2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначене висновується, що відповідач наділений повноваженнями стосовно здійснення рейдових перевірок дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом.

Щодо автомобільного перевізника, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 1 Закону № 2344, автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У матеріалах справи наявна копія товарно-транспортної накладної серії ПЗО № 226431 від 18.04.2021 року, згідно з якою перевізником зазначено ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , найменування вантажу «пшениця».

Із аналізу вищевказаних норм законодавства та зазначеної товарно-транспортної накладної серії ПЗО № 226431 від 18.04.2021 року вбачається, що позивач у встановленому законодавством порядку користувався транспортним засобом іншої особи, тому позивач виступає автомобільним перевізником у спірних правовідносинах.

До того ж, відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.

Пунктом 11.1 Правил № 363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Дослідженням товарно-транспортної накладної серії ПЗО № 226431 від 18.04.2021 року встановлено, що «автомобільним перевізником» визначено ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , найменування вантажу «пшениця», що в аспекті вищевикладених норм підтверджує, відсутність у позивача статусу автомобільного перевізника у спірних правовідносинах.

Щодо відсутності на момент перевірки картки водія до цифрового тахографа або роздруківки даних роботи цифрового тахографа та притягнення до відповідальності за це, суд зазначає наступне:

Згідно ч. 4, 10 ст. 20 Закону № 2344 до перевезень пасажирів автобусами у нічний час (з двадцять другої до шостої години), крім тих, що використовуються на маршрутах загального користування в режимі регулярних пасажирських перевезень, допускаються автобуси, обладнані контрольними приладами (тахографами) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв. На території України повинні виконуватися вимоги встановлення та використання на транспортних засобах, які призначаються для міжнародних перевезень, контрольних приладів (тахографів) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, передбачені законодавством країн, на території яких виконуються перевезення.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 53 Закону № 2344 у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно з преамбулою Закону № 2344 саме цей Закон визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Із аналізу вищеозначених норм суд приходить до висновку, що питання застосування тахографів цим Законом визначено для конкретних випадків, які чітко передбачені відповідними статтями, зокрема, перевезення пасажирів автобусами у нічний час, для транспортних засобах, які призначаються для міжнародних перевезень, міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, при цьому, водії саме таких транспортних засобів зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Таким висновкам кореспондує і стаття 60 цього Закону, яка встановлює відповідальність саме за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем не здійснювалось міжнародне перевезення, суд погоджується з висновками позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова № ПШ018243 від 13.07.2023 року винесена з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 134, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного (нагляду) контролю у Миколаївській області (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150; вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову № ПШ018243 від 13.07.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служба України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.11.2023 року.

Суддя О.В. Малих