Справа № 200/5110/23
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року Справа№200/5110/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 158-Б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у незастосуванні при обчисленні розміру пенсії з 21.02.2023 (тобто з дати призначення пенсії ) норм абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та незарахування відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" додатково для обчислення розміру пенсії за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу по одному року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 21.02.2023 (тобто з дати призначення пенсії) перерахунок пенсії із застосуванням норм абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, додатково зарахувавши для обчислення розміру пенсії за віком відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу по одному року, та провести виплату різниці сум пенсії з урахуванням раніше виплачених сум;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Позов обґрунтовував тим, що перебуває на обліку як отримувач пенсії на пільгових умовах, яка йому призначена з 21.02.2023. Вказує, що при визначенні розміру пенсії Відповідачем не було враховано ані норми абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ані ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Згідно розпорядження Відповідача теж не вбачається застосування при визначенні розміру пенсії норми абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Зазначає, що у розпорядженні Відповідача видно, що позивач має 23 роки 8 місяців 5 днів за Списком № 1. Позивач вважає протиправною бездіяльністю відповідача, щодо не врахування норми абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" при призначенні пенсії позивачу. Вважаючи свої пенсійні права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що з 21.02.2023 року позивачу було призначено пенсію на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.04.2023 року по справі № 200/1107/23, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до п."а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 21 лютого 2023 року.

Вказує, що дія норми положень абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" розповсюджуються на шахтарів, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб.

Також вказує, що законодавством передбачено чітке розмежування осіб, яким пенсія призначається відповідно до п. а ст. 13 Закону № 1788 (що відповідає п.1 ч.2 ст. 114 Закону № 1058) та осіб, яким пенсія призначається відповідно до ч.3 ст.114 Закону 1058 (зокрема шахтарів). Зазначені пенсії мають різні умови призначення та вимоги до пільгового стажу.

Вказує, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому ст. 8 Законом №345 є зайнятість на підземних роботах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 31.03.1994 № 202.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Красноармійським МВ ГУДМС України в Донецькій області 20 жовтня 2015 року.

21.02.2023 ОСОБА_1 , через веб-портал, звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням відповідача від 01.03.2023 року №47 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років. Вік заявника 42 роки 05 місяців. Страховий стаж 24 роки 06 місяців 23 дні. Пільговий стаж 22 роки 01 місяць 27 днів.

Вважаючи протиправним рішення відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся із позовом до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року по справі № 200/1107/23 визнано протиправним та скасувано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 01.03.2023 №47 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 .; Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 158-Б; ) призначити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до п."а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 21.02.2023.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду апеляційної інстанції від 25.07.2023 апеляційну скаргу відповідача - залишено без задоволення. Рішення ДОАС від 19.04.23 - залишено без змін.

З 21.02.2023 позивачу було призначено пенсію на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.04.2023 по справі № 200/1107/23.

Позивач стверджує у позовній заяві, що станом на 21.02.2023 року набув стаж роботи 15 років на підземних роботах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та відповідно має право на перерахунок пенсії із урахуванням норм абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" при призначенні пенсії позивачу.

Відповідно до наданих позивачем та відповідачем витягів ПВП ПФУ вбачається, що при призначенні пенсії позивачу до пільгового стажу зараховано наступні періоди його праці під землею:

- «ст.14 постанови №202, підземні, список №1»:

25.09.1998 по 06.01.1999 (3 місяці 12 днів)

11.01.1999 по 25.01.1999 (15 днів)

23.02.1999 по 09.06.1999 (3 місяці 17 днів)

24.11.2000 по 21.04.2003 (2 роки 4 місяці 28 днів)

04.08.2003 по 30.09.2003 (1 місяць 27 днів)

02.01.2003 по 02.12.2003 (2 місяці 1 день)

03.12.2003 по 17.12.2003 (15 днів)

01.03.2004 по 07.03.2004 (7 днів)

01.04.2004 по 31.05.2004 (2 місяці)

02.06.2004 по 05.07.2004 (1 місяць)

20.10.2004 по 17.07.2009 (4 роки 8 місяців 28 днів)

23.12.2009 по 05.04.2010 (3 місяці 13 днів)

09.06.2010 по 26.06.2010 (21 день)

05.07.2010 по 11.07.2010 (7 днів) разом 8 років 8 місяців;

- «ст. 14, Провідні професії, підземні, список №1»:

18.12.2003 по 31.12.2003 (14 днів)

01.01.2004 по 31.01.2004 (1 місяць)

01.02.2004 по 14.02.2004 (14 днів)

08.03.2004 по 31.03.2004 (24 дні)

08.04.2010 по 08.06.2010 (2 місяці 1 день)

12.07.2010 по 13.07.2010 (20 днів)

03.06.2010 по 03.10.2010 (2 місяці 1 день)

26.10.2010 по 31.12.2012 (2 роки 2 місяці 6 днів)

01.01.2013 по 03.07.2014 (1 рік 6 місяців 3 дня)

07.01.2017 по 29.05.2018 (1 рік 4 місяці 23 дня)

01.06.2018 по 31.05.2020 (2 роки)

02.06.2020 по 31.12.2021 (1 рік 6 місяців)

04.01.2022 по 26.03.2022 (2 місяці 23 дня)

23.04.2022 по 30.04.2022 (8 днів)

06.05.2022 по 08.02.2023 (9 місяців 3 дня) разом 9 років 11 місяців 18 днів

Крім того, відповідно до витягу всього нараховано стажу позивачу 24 роки 4 місяця 5 днів, в тому числі стаж, що дає право на зниження пенсійного віку (робота за списком №1) 23 роки 8 місяців 5 днів, до яких також зараховано навчання за фахом та військова служба позивача.

Дані обставини не є спірними та підтверджуються записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 (дата заповнення 28 січня 1999 року) та пільговими довідками про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії ТОВ «Краснолиманська» №273 від 22.12.2021, №208 від 19.12.2021; №26/290 від 30.07.2021 ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»; №510 від 12.07.2021 ПрАт «Шахтоуправління «Покровське»; №02/103 від 08.02.2023 ТОВ «Шахтобудівельна Компанія»; 02/032 від 15.04.2021 ТОВ «Шахтобудівельна Компанія «ДонецькШахтоПроходка».

При цьому розрахунок розміру пенсії позивача з дня її призначення (як і при призначенні пенсії) проведений без застосування положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до ч.1 ст. 114 розд. ХІV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.

Таким чином, необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Відповідно до наданих позивачем та відповідачем витягів ПВП ПФУ вбачається, що при призначенні пенсії позивачу до пільгового стажу зараховано наступні періоди його праці під землею:

- «ст.14 постанови №202, підземні, список №1»:

25.09.1998 по 06.01.1999 (3 місяці 12 днів)

11.01.1999 по 25.01.1999 (15 днів)

23.02.1999 по 09.06.1999 (3 місяці 17 днів)

24.11.2000 по 21.04.2003 (2 роки 4 місяці 28 днів)

04.08.2003 по 30.09.2003 (1 місяць 27 днів)

02.01.2003 по 02.12.2003 (2 місяці 1 день)

03.12.2003 по 17.12.2003 (15 днів)

01.03.2004 по 07.03.2004 (7 днів)

01.04.2004 по 31.05.2004 (2 місяці)

02.06.2004 по 05.07.2004 (1 місяць)

20.10.2004 по 17.07.2009 (4 роки 8 місяців 28 днів)

23.12.2009 по 05.04.2010 (3 місяці 13 днів)

09.06.2010 по 26.06.2010 (21 день)

05.07.2010 по 11.07.2010 (7 днів) разом 8 років 8 місяців;

- «ст. 14, Провідні професії, підземні, список №1»:

18.12.2003 по 31.12.2003 (14 днів)

01.01.2004 по 31.01.2004 (1 місяць)

01.02.2004 по 14.02.2004 (14 днів)

08.03.2004 по 31.03.2004 (24 дні)

08.04.2010 по 08.06.2010 (2 місяці 1 день)

12.07.2010 по 13.07.2010 (20 днів)

03.06.2010 по 03.10.2010 (2 місяці 1 день)

26.10.2010 по 31.12.2012 (2 роки 2 місяці 6 днів)

01.01.2013 по 03.07.2014 (1 рік 6 місяців 3 дня)

07.01.2017 по 29.05.2018 (1 рік 4 місяці 23 дня)

01.06.2018 по 31.05.2020 (2 роки)

02.06.2020 по 31.12.2021 (1 рік 6 місяців)

04.01.2022 по 26.03.2022 (2 місяці 23 дня)

23.04.2022 по 30.04.2022 (8 днів)

06.05.2022 по 08.02.2023 (9 місяців 3 дня) разом 9 років 11 місяців 18 днів

Крім того, відповідно до витягу всього нараховано стажу позивачу 24 роки 4 місяця 5 днів, в тому числі стаж, що дає право на зниження пенсійного віку (робота за списком №1) 23 роки 8 місяців 5 днів, до яких також зараховано навчання за фахом та військова служба позивача.

Дані обставини не є спірними та підтверджуються записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 (дата заповнення 28 січня 1999 року) та пільговими довідками про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії ТОВ «Краснолиманська» №273 від 22.12.2021, №208 від 19.12.2021; №26/290 від 30.07.2021 ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»; №510 від 12.07.2021 ПрАт «Шахтоуправління «Покровське»; №02/103 від 08.02.2023 ТОВ «Шахтобудівельна Компанія»; 02/032 від 15.04.2021 ТОВ «Шахтобудівельна Компанія «ДонецькШахтоПроходка».

Записи, що містяться в трудовій книжці про роботу позивача у вказаний період, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день, зайнятість на підземних роботах. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цього періоду, в трудовій книжці не міститься.

В трудовій книжці позивача чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у відповідний період на посадах, що віднесені до відповідного списку, що не потребувало надання уточнюючих довідок про пільговий характер роботи.

Щодо застосування ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічні положення в аналогічних редакціях містяться в ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Так, ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

З матеріалів справи (в тому числі з трудової книжки позивача, відповідних довідок, пенсійної справи, рішення про призначення пенсії) вбачається, що позивач належав до працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

При цьому, виходячи з поданих доказів та з урахуванням спірних періодів, які неправомірно не зараховані до пільгового стажу, позивач відпрацював на таких підземних роботах з повним робочим днем понад 15 років.

Отже, на позивача поширювалися положення Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, з огляду на що орган Пенсійного фонду України зобов`язаний був при розрахунку пенсії позивача застосувати положення абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Незастосування таких положень призвело до заниження розміру пенсії позивача, що порушило його пенсійні права.

Щодо твердження відповідача проте, що дія норми положень абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" розповсюджуються на шахтарів, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб.

Відповідно до положень Постанов КМУ «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» № 162 від 11.03.1994 та № 36 від 16.01.2003, № 461 від 24.06.2016 вказані у трудовій книжці позивача посади віднесено до Списку № 1.

Пунктом "а" підрозділу 1 "Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень" розділу 1 "Гірничі роботи" (далі - підрозділ 1 розділу 1 "Гірничі роботи") Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 (що втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36), передбачено, що право на призначення пенсії на пільгових умовах мають всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Аналогічна правова позиція зазначена і у постановах Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36 (що втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2016 року № 461) та від 02.08.2016 року № 461.

Отже до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені цим Законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Дана позиція суду узгоджується з Постановою Верховного Суду від 11.07.2019 року по справі № 345/3954/16-а.

Норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» розповсюджуються не тільки на працівників, задіяних на підземних роботах по видобутку вугілля, а і на працівників, задіяних на інших підземних роботах.

Отже, відповідачем порушено право позивача на пенсію у розмірі, передбаченому ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Крім того, суд наголошує, що вказані періоди зараховано до пільгового стажу і пенсійним органом про що зазначено відзиві на позовну заяву та у витягу ПВПП ПФУ, що також надано представником відповідача до матеріалів справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність застосування при призначенні та обчисленні позивачу пенсії порядку, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17.

Щодо позиції відповідача про розмежування осіб, яким пенсія призначається відповідно до п. а ст. 13 Закону № 1788 (що відповідає п.1 ч.2 ст. 114 Закону № 1058) та осіб, яким пенсія призначається відповідно до ч.3 ст.114 Закону 1058 (зокрема шахтарів).

Суд вказує, що 23.01.2020 правила призначення пенсій за Списком №1 регламентуються одночасно пунктом «а» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ, у редакції до внесення змін Законом №213-VIII,та пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1788-ХІІ, у редакції Закону №2148-VIII.

Відносно позивача, правила вказаних нормативних положень застосувалось на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік роботи із шкідливими і важкими умовами праці, відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15) від 23.01.2020. Та було вирішено під час розгляду справи у рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.04.2023 року по справі № 200/1107/23.

Верховний Суд у постановах у справі №345/4616/16 від 20.11.2018, у справі №345/4570/16-а від 06.02.2019, у справі №345/4462/16-а від 05.12.2019, у справі №345/3954/16-а від 11.07.2019 та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Поряд з цим, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Відповідно до положень ст. 56 Закон №1788-ХІІ, при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14та пенсій за вислугу років відповідно достатті 55цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Аналогічно, відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці засписком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Поряд з цим, ч. 5 ст. 114 Закону №1058-IV встановлено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Виходячи з системного тлумачення викладених норм, суд дійшов висновку, що робота на провідних професіях (гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин) встановлює більш пільгові умови призначення пенсії ніж робота за іншими професіями, передбаченими Списком №1.

Згідно відомостей трудової книжки позивача, копія якої міститься в матеріалах адміністративної справи, позивач виконуючи підземні роботи з видобутку вугілля впродовж всього свого підземного стажу працював гірником підземним та прохідником, машиністом гірничих виємочних машин, підземним електрослюсарем.

Отже, загальний стаж роботи позивача за професіями, що передбачені Списком №1, становить більше 15 років, що відповідно дає право позивачу на обчислення пенсії згідно ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", чого відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах здійснено не було.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічні положення в аналогічних редакціях містяться в ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Отже, на позивача поширювалися положення Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з огляду на що орган Пенсійного фонду України зобов`язаний був при розрахунку пенсії позивача застосувати положення абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Незастосування таких положень призвело до заниження розміру пенсії позивача, що порушило його пенсійні права.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на наведене, порушені права позивача підлягають захисту та відновленню іншим шляхом - шляхом визнання протиправною бездіяльності органу Пенсійного фонду України щодо незастосування до пенсії позивача положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та зобов`язання відповідача провести перерахунок його пенсії з часу її призначення із застосуванням наведених положень Законів, та виплатити, у зв`язку з цим її недоотриману частину (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, суд вважає вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контроль за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Здійснивши системний аналіз положень КАС України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, а отже наділений правом, а не закріпленим обов`язком, під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

З огляду на не наведення заявником аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів, як встановлення судового контролю і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі шляхом подання звіту про виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Зі змісту позовної заяви не вбачається, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть в подальшому очікуваного результату, або, що відповідач буде створювати перешкоди для виконання такого рішення.

Заявник не навів жодних обґрунтувань та не надав жодних доказів, які б підтверджували необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, а тому суд доходить висновку про відмову у задоволені вимог про встановлення судового контролю.

Відповідно до ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регулює питання розподілу судових витрат, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, тому відповідно до наведених процесуальних вимог судові витрати, які оплачені позивачем в сумі 858,88 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 158-Б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незастосування до пенсії ОСОБА_1 положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням положень абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з часу її призначення, тобто з 21.02.2023, та виплатити йому у зв`язку з цим її недоотриману частину.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 858,88 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 14.11.2023.

Суддя Т.В.Загацька