Справа № 240/26310/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111060000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що скасування у судовому порядку вимоги про сплату боргу (недоїмки) є достатньою підставою для внесення змін до інтегрованої картки платника податків. Відтак, податковий орган протиправно, на переконання позивача, не вніс відповідні зміни до інтегрованої картки платника податків.
Ухвалою від 08 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
08 листопада 2023 року судом отримано клопотання відповідача про долучення витягу з інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року поновлено провадження у справі.
На підставі частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд установив, що 03 грудня 2009 року було здійснено державну реєстрацію підприємницької діяльності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та взято її на облік в контролюючих органах, як фізичну особу підприємця на загальній системі оподаткування.
31 серпня 2021 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року, що залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від

27 лютого 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 у справі 240/36823/21 щодо скасування вимоги ГУ ДПС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) від 23 лютого 2021 року №Ф-2671-51 з єдиного внеску на суму 37788,74 грн задоволені.

Однак, у інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 продовжує обліковуватися борг зі сплати єдиного соціального внеску, що спонукало її звернутися до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 01 липня 2010 року № 2464-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 2464-VI).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 цього Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Позивач до 31 серпня 2021 року була платником єдиного внеску, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України №2464-VІ.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України № 2464-VI взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 51 частини 1 статті 4 цього Закону, здійснюється податковим органом шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Згідно пунктів 2, 3 частини 1 статті 7 Закону України № 2464-VІ єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 51 частини 1 статті 4 цього Закону, на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 51 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац 3 частини 8 статті 9 Закону України №2464-VI).

Згідно частини 12 статті 9 Закону України №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Стаття 25 Закону України №2464-VІ встановлює заходи впливу та стягнення.

Частиною 1 цієї правової норми передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України №2464-VІ у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина 3 статті 25 Закону України №2464-VІ).

Згідно з частиною 4 статті 25 Закону України №2464-VІ податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

У випадках, зазначених в абзаці дев`ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Згідно частини 16 статті 25 Закону України №2464-VІ строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 7 травня 2015 року за № 508/26953, затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка врегульовує застосування окремих положень порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та визначає процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій та стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів податковими органами.

Розділ VI Інструкції № 449 врегульовує порядок стягнення заборгованості з платників.

Пункт 3 Розділ VI Інструкції № 449 встановлює, що податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року № 5 (далі Порядок № 5).

Відповідно до пункту 2 названого Порядку інтегрована картка платника (далі ІКП) форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Згідно з пунктом 1 підрозділу 1 Розділу ІІ Порядку № 5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. Облікові показники, які відображаються в ІКП, залежать від форми обліку, яка передбачена умовами адміністрування відповідного платежу, що відкриваються для юридичних та фізичних осіб (далі Перелік форм ІКП).

Аналіз наведених вище положень законодавства дає підстави для висновку, що недоїмка, яка обліковується в ІКП, може бути стягнута без обмеження будь-яким строком. При цьому за податковим органом закріплено право надсилати (вручати) платнику вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо такий має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Як установлено судом, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року, що залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 у справі №240/36823/21 щодо скасування вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) від 23 лютого 2021 року №Ф-2671-51 з єдиного внеску на суму 37788,74 грн задоволені.

Разом з тим, суд зауважує, що цією вимогою відповідач повідомив позивача про існування боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі в загальній сумі 37788,74 грн. При цьому підставою для скасування вимоги слугувала відсутність у сформованому податковим органом документі обов`язкових вихідних даних, з яких не можливо встановити період, за який нараховано борг, що, в свою чергу, позбавляє можливості підтвердити чи спростувати факт сплати ЄСВ у певний період.

Тобто, суд уважає, що скасування вимоги з формальних підстав не свідчить автоматичну відсутність боргу у платника податку. Також ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначає про погашення суми недоїмки або помилковість її визначення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скасування вимоги про сплату боргу не свідчить про відсутність у позивача обов`язку сплатити заборгованість по ЄСВ.

Наведене обумовлює постановлення рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис