Справа № 160/18005/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Чернігівської митниці, Соборного відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії,-
20.07.2023 ОСОБА_1 звернулась до Чернігівської митниці, Соборного відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить:
- зобов`язати Соборний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 .
Також позивач звертає увагу, що наявність у Єдиному реєстрі боржників інформації про ОСОБА_1 за умови відсутності відкритих виконавчих проваджень щодо неї призводить до порушення прав позивача в частині обмеження прав особи у вільному володінні та розпорядженні власним майном. При цьому такі обмеження зумовлені бездіяльністю суб`єктів владних повноважень Чернігівської митниці, як стягувача у виконавчому провадженні №56111028, та державного виконавчого органу.
Просить задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою від 25.07.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою від 25.09.2023 року продовжено строк розгляду справи.
09.10.2023 року на адресу суду від Чернігівської митниці надійшов відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог. Відповідачем вказано, що жодних інших документів у межах виконавчого провадження №56111028, окрім постанови про відкриття ВП та постанови про накладення арешту, на адресу митниці не надходило. Тому митницею не було пропущено строк пред`явлення постанови від 26.01.2018 року до виконання. Крім того, у разі повернення Соборним ВДВС виконавчого документа, митниця, як стягувач, неодмінно скористається своїм правом і повторно направить виконавчий документ до виконання.
Соборний відділ Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) правом на подання відзиву не скористався, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Вказану постанову було направлено митницею до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області листом №1532/25-70-20-02 від 27.03.2018 року.
Постанова про відкриття ВП №56111028 від 20.04.2018 року була направлена виконавцем 11.04.2018 року Полонській Н.В. та Чернігівській митниці, що підтверджене листом №22851/13.3-32/11 «Про відкриття виконавчого провадження».

12.04.2018 року виконавцем винесено постанову про арешт майна, яке належить боржнику.

09.01.2020 року Постановою про прийняття виконавчого провадження №56111028 головним державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черновою Людмилою Володимирівною при примусовому виконанні постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 року прийнято ВП №56111028 у зв`язку з утворенням Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавче провадження передано до Соборного ВДВС у місті Дніпрі даного управління.

30.09.2020 року головним державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черновою Людмилою Володимирівною повернуто виконавчий документ (постанову №0957/10200/17 від 26.01.2018 року) стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, а здійснені відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна (п. 7 ч. 1 ст. 37), а також щодо розшуку місцезнаходження боржника, виявились безрезультатними. Транспортний засіб боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.

26.06.2023 року позивач звернулась до Соборного відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою, в якій просила винести постанову про виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника, ОСОБА_1 .

Соборний відділ Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом №65403 від 07.07.2023 року повідомив позивача, що станом на 07.07.2023 року відсутні відомості, що виконавчий документ (постанова Чернігівської митниці ДФС №0957/10200/17 від 26.01.2018 року) не підлягає виконанню. Також, з посиланням на абз. 1 та 2 п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої ПКМУ №512/5 від 02.04.2012 року, відповідач вказує, що постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі:

- при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

- після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

- після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

- відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

У цьому ж листі Соборний відділ Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виділив останній пункт та зазначив, що в даному випадку винесення постанови про виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника не передбачається на підставі заяви. У задоволенні заяви відмовлено.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стосовно визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документу постанови Чернігівської митниці від 26.01.2018 року в справі про порушення митних правил №0957/10200/17, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 535 Митного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що митний орган, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.

Постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу (частина 1 статті 535 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 536 Митного кодексу України не підлягає виконанню постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Тобто, з аналізу вказаного, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для визнання постанови митниці такою, що не підлягає виконанню, є пред`явлення такого виконавчого документа до виконання поза межами 3-х місячного строку.

Позивач твердить, що постанову Чернігівської митниці від 26.01.2018 року в справі про порушення митних правил №0957/10200/17 слід визнати такою, що не підлягає виконанню, так як на момент подання позовної заяви митниця не скористалась правом повторного пред`явлення постанови до виконання. Також, відповідач Чернігівська митниця з 2018 року жодного разу не поцікавилась ходом ВП №56111028. Окрім того, сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановлений ст. 536 МК України, а тому такий виконавчий документ не підлягає виконанню.

Частиною 1 статті 529 Митного кодексу України передбачено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу, що у межах даної справи позивач не оскаржує протиправність, законність постанови Чернігівської митниці, а просить визнати її такою, що не підлягає виконанню.

Так, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд зазначає, що в силу приписів Закону №1404-VIII, оскаржувана постанова Чернігівської митниці в справі про порушення митних правил є виконавчим документом.

Заява про примусове виконання рішення підписана начальником Чернігівської митниці 27.03.2018 року, вихідний номер №1532/25-70-20-02.

На підставі вказаної постанови головним державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Черновою Людмилою Володимирівною 10.04.2018 року відкрито виконавче провадження №56111028.

Тобто, митницею не порушено строки, встановлені ст. 536 МК України.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що Чернігівська митниця отримувала від Соборного ВДВС постанову про повернення виконавчого документа разом з таким документом.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання постанови Чернігівської митниці від 26.01.2018 року в справі про порушення митних правил №0957/10200/17 такою, що не підлягає виконанню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" від від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

У силу положень ч.5 ст.9 Закону №1404-VIII, відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ч.7 ст.9 Закону №1404-VIII відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.1, п.2 Розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 р. №2432/5 Єдиний реєстр боржників формується з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, крім боржників, визначених пунктом 4 цього розділу.

За змістом п.6 Розділу Х Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

- про закінчення виконавчого провадження згідно зі ст.39 Закону України "Про виконавче провадження"

- про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження";

- про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

Таким чином, частина 7 статті 9 Закону №1404-VIII та пункт 6 Розділу ХІ Положення №2432/5 містять вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників.

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частин п`ятої та сьомої статті 26 Закону №1404-VIIІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Оскільки спірна постанова митниці є виконавчим документом, вона підлягає примусовому виконанню відповідно до вимог Закону №1404-VIII.

Таким чином, державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за заявою стягувача про примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, якщо він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред`явлений у межах строків пред`явлення до виконання.

Отже, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про виключення позивача з Єдиного реєстру боржників, оскільки на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державному виконавцю митницею надано постанову, яка є виконавчим документом, тому відповідач-2 діяв відповідно до вимог Закону №1404-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівської митниці, Соборного відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко