Справа № 380/6116/23
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/6116/23 пров. № А/857/13096/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року (суддя Сидор Н.Т., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у березні 2023 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДМС України у Львівській області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області №1606 від 17.02.2023 про скасування посвідки на тимчасове проживання, виданої громадянці російської федерації ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуване рішення суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки ГУ ДМС України у Львівській області, скасовуючи посвідку, жодним чином не обґрунтував та не надав доказів того, що при оформленні посвідки позивачка створювала небезпеку для здоров`я громадян України, що це за небезпека, та в чому саме вона полягає.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_1 понад три роки офіційно проживає на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання і жодним чином не порушувала умови проживання в Україні, не створювала загрози національній безпеці України, до кримінальної відповідальності не притягувалась, не створює потенційну загрозу громадському порядку та національній безпеці України. Вказує, що Постановою №322 передбачено чіткий перелік підстав, коли скасовується посвідка на тимчасове проживання, однак жодна із підстав для скасування посвідки відсутні.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач подав письмову відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відзив відповідача залишити без задоволення.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, щоГоловним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області 17.02.2023 прийнято рішення №61606 про скасування посвідки на тимчасове проживання № 800295544 громадянці російської федерації ОСОБА_1 на підставі підпункту 6-1 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322.

Не погоджуючись із рішенням Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 17.02.2023 №61606 про скасування посвідки на тимчасове проживання, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління ДМС України у Львівській області, приймаючи рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 17.02.2023 №1606, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, а також порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22.09.2011 (далі - Закон №3773-VI).

Іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування або укладення гіг-контракту або під час перебування на законних підставах на території України у випадку, передбаченому частиною тринадцятою цієї статті, отримали дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні та посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні (ч.4 ст.4 Закону №3773-VI).

Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, зазначеними у частинах другій - тринадцятій цієї статті, та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України, на період, зазначений в частинах другій - тринадцятій цієї статті (ч.15 ст.4 Закону №3773-VI).

Згідно з ч.3 ст.5 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій та вісімнадцятій статті 4 вказаного Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Відповідно до ч.15 ст.5 Закону №3773-VI встановлено, що підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною п`ятнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування та документ, згідно з яким вони, відповідно до права країни походження іноземця або особи без громадянства, вважаються членами сім`ї особи, зазначеної в частинах другій - тринадцятій статті 4 цього Закону. Документ, що підтверджує належність до членів сім`ї, визнається дійсним в Україні у разі його легалізації, якщо інше не передбачено законом чи міжнародним договором України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №322).

Посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні (п.1 Порядку №322).

Відповідно до п.63 Порядку №322 посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі:

1) отримання даних з баз даних Реєстру, відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз інших державних органів або інформації від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;

3) коли іноземця або особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;

4) коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

5) коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну;

6) отримання особою паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України), посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист;

6-1) якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся;

6-2) отримання від іноземця або особи без громадянства заяви про скасування виданої посвідки;

7) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.64 Порядку №322 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Пунктом 65 Порядку №322 передбачено, що копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається такій особі і приймаючій стороні рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до супровідного листа №4601.4.4-2151/46.2-23 від 23.02.2023 відповідачем на адресу позивача надіслано копію оскаржуваного рішення.

Відповідно до п.77 Порядку №322 рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до підпункту 6-1 пункту 63 Порядку №322, а саме якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся.

На підтвердження зазначених обставин суду надано лист Управління СБУ у Львівській області вх. №2301/1/4601-23 від 08.02.2023 про скасування посвідки на тимчасове проживання наступного змісту:«Управлінням у встановленому законодавством порядку отримано інформацію стосовно громадянина рф ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , н.м.т. НОМЕР_2 , якому 21.12.2022 ГУ ДМСУ у Львівській області оформлено посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_3 та видано 01.01.2023 (термін дії до 03.12.2023).

У відповідності до пп.7 п.61 Постанови КМУ №322 від 25.04.2018, дані щодо необхідності перевірки ОСОБА_4 , у зв`язку із його зверненням на адресу органів чи підрозділів ГУДМС України у Львівській області для отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні, погодження щодо його легалізації підрозділи СБ України не надавали.

З метою мінімізації загроз у сфері національної безпеки в умовах військового стану, у зв`язку із тим, що дії ОСОБА_4 можуть загрожувати національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав та законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, у відповідності до пп.4 п.63 Постанови КМУ №322 від 25.04.2018, просимо розглянути питання про скасування посвідки ОСОБА_5 »

Так, рішенням Головного управління ДМС України у Львівській області від 10.02.2023 на підставі пп.4 п.63 Порядку №322 скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_3 видану ОСОБА_6 . Зазначене рішення не є предметом спору у цій справі.

Як видно із матеріалів справи, 21.12.2022 Головним управлінням ДМС України у Львівській області було оформлено посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_4 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підстава видачі ч.15 ст.4 Закону № 3773-VI.

Відповідно до ч.15 ст.4 Закону № 3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, зазначеними у частинах другій - тринадцятій цієї статті, та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України, на період, зазначений в частинах другій - тринадцятій цієї статті.

З аналізу вищенаведеного видно, що у позивачки припинилися підстави для перебування на території України, оскільки для її чоловіка ОСОБА_8 скасовано посвідку на тимчасове проживання.

Колегія суддів погоджується, що оскільки рішенням Головного управління ДМС України у Львівській області від 10.02.2023 скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_3 чоловіку ОСОБА_9 , яка була видана йому на підставі ч.4 ст.4 Закону № 3773-VI, відтак ГУ ДМС України у Львівській області правомірно скасовано посвідку на тимчасове проживання позивачці, адже така посвідка була видана їй на підставі ч.15 ст.4 Закону № 3773-VI.

Стосовно покликань апелянта на те, що вона жодним чином не порушувала умови проживання в Україні, не створювала загрози національній безпеці України, до кримінальної відповідальності не притягувалась, не створює потенційну загрозу громадському порядку та національній безпеці України, а відтак підстави згідно Постанови №322 для скасування посвідки на тимчасове проживання відсутні. Колегія суддів вважає такі нерелевантними, оскільки підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання в даному випадку є підпункт 6-1 пункту 63 Порядку №322, а саме якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України. Як вбачається з вищенаведеного, у позивачки припинилися підстави для перебування на території України.

Апеляційний суд резюмує, що Головне управління ДМС України у Львівській області, приймаючи рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 17.02.2023 №1606, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 рокув справі №380/6116/23- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш