Справа № 334/8115/23
Суддя: Бредіхін Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.10.2023
Справа № 334/8115/23
Провадження № 2-а/334/70/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови,

установив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов вказаний позов, в якому позивач просить скасувати постанову від 03.09.2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 порушив вимоги знаку 2.2 Правил дорожнього руху «Проїзд без зупинки».

В обґрунтування підстав звернення до суду позивач посилається на те, що обставини, викладені у наведеній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, адже він фактично не керував транспортним засобом, фактичне керування здійснював його небіж ОСОБА_2 . Водночас позивач вказує на те, що самі по собі усні твердження ОСОБА_2 , що саме він (позивач) керував транспортним засобом не можуть слугувати доказом, тим більше на наданому поліцією відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 не сидить за кермом, а заходиться на задньому сидінні.

Відповідач у відзиві заперечив проти позовних вимог, оскільки вважає, що позивач навмисно вводить в оману суд, адже на відеозаписі з боді-камер поліцейських, які складали протокол небіж позивача ОСОБА_2 вказує на те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідно до Конституції України і Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання своїх службових обов`язків зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до постанови від 03.09.2023 року серії ЕАТ № 7661408 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 03.09.2023 року під час спілкування із працівниками поліції відмовився надавати посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР України.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до встановлених процедур і довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами, зокрема перевищення швидкості.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Суд дійшов висновку про те, що поліцейським рішення, яке оспорюється позивачем, прийнято на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення прийнято з використанням повноваження з тою метою, з якою це повноваження надане зазначеному суб`єкту владних повноважень.

З приводу доводів позивача щодо відсутності доказів адміністративного правопорушення суд зазначає наступне.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Особа позивача, як водія транспортного засобу встановлена працівником поліції. Самі твердження позивача про те, що усне твердження ОСОБА_2 не можуть слугувати доказом у цій справі, адже особу ОСОБА_2 ніхто не встановлював є суперечливими навіть з точку зору логіки, адже первісно у своєму позові сам ОСОБА_1 вказує на те, що він у момент складення постанови перебував разом із ОСОБА_2 .

Також, судом встановлено, що надані відповідачем докази, зокрема відеозапис на якому ОСОБА_1 відмовляється надати відповідні документи, підтверджують порушення позивачем вимог п. 2.1 Правил дорожнього руху: «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Інші доводи позивача щодо незаконності постанови носять виключно формальний характер та не спростовують факту скоєння правопорушення.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції прав позивача під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями. Натомість, відповідач, в порядку ч.2 ст. 77 КАС України, надав докази своїх заперечень. Зокрема, відео фіксація, яка була вчинена під час вчинення правопорушення та в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення, підтверджує факт правопорушення з боку позивача.

Керуючись статтями 241-246, 286 КАС України,суд

вирішив:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у повному обсязі

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін