Справа № 160/28642/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 листопада 2023 рокуСправа № 160/28642/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), яка надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 04/03-8/18 від 14.01.2020р. про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 , як не працюючому пенсіонеру з врахуванням всього стажу роботи зазначеного у трудовій книжці, починаючи з дати звернення 27.12.2019р. та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою поданою представником.

Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача від 14.01.2020 року.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/28642/23 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали усунути недоліки позовної.

10 листопада 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про усунення недоліків, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». До заяви додано квитанцію про сплату судового збору.

10 листопада 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». В обґрунтування заяви повторно викладає обставини цієї справи, висловлює незгоду зі змістом попередніх судових рішень, ухвалених щодо позивача. Також зазначає, що вважає датою порушення прав позивача 11.08.2023 року (дата листа відповідача) та до цієї категорії спорів не застосовується строк звернення до суду. Так, законодавством не обмежено строком період, протягом якого проводиться перерахунок пенсій, у разі, якщо такий не проведений у встановлені строки з вини органів Пенсійного фонду України, наводить судову практику. Також посилається на запровадження воєнного стану в Україні.

Вирішуючи вказану заяву суд виходить з наступного.

В ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року судом констатовано обізнаність позивача станом на 19.10.2020 року щодо правової поведінки відповідача щодо непризначення пенсії. Вказаний висновок зроблено з урахуванням правової позиції Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 по справі №240/12017/19.

Передусім суд зауважує, що вказана постанова Верховного Суду є найбільш релевантною для обставин цієї справи з огляду як на хронологію її ухвалення відносно судової практики, вказаної позивачем, так і в аспекті використаних положень процесуального законодавства та змісту правовідносин, щодо яких сформовано правовий висновок.

При цьому позивачем не надано жодного конкретного доводу щодо обставин, в зв`язку з якими строк звернення до суду суттєво пропущено.

Доводи позивача щодо ухвалення попередніх судових рішень щодо позивача та змісту таких рішень судом відхиляються, оскільки перевірка законності та обґрунтованості судових рішень здійснюється судами апеляційної та касаційної інстанцій, а не судом першої інстанції за результатом розгляду нового позову.

Доводи позивача щодо дати порушення права судом також відхиляються, оскільки строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав (ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України). Судом в ухвалі від 06 листопада 2023 року зроблено висновок про дату обізнаності позивача про порушення своїх прав - станом на 19.10.2020 року позивач вже був обізнаний про таке порушення.

При цьому отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 по справі №240/12017/19.

Відповідно, отримання позивачем нового листа з інформацією щодо стану реалізації його прав не оновлює строк звернення до суду, оскільки законодавством не передбачено такого правозастосування, натомість відповідний строк звернення до суду, незалежно від кількості та дат листів суб`єкта владних повноважень щодо стану реалізації прав особи, обчислюється від дати, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Змістовних доводів, які б свідчили про те, що станом на 19.10.2020 року позивач не був обізнаний про порушення своїх прав або існували обставини, які істотно перешкоджали зверненню до суду, позивачем не наведено, відповідні докази не надано.

Судом також відхиляються доводи позивача щодо запровадження воєнного стану в Україні, оскільки з моменту жовтня 2020 року до введення воєнного стану минуло майже два роки та сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі №500/1912/22.

Конкретних доводів, які б перешкоджали позивачу звернутися до суду в зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану (як і діючого до його запровадження, а в окремий період часу одночасно, карантину) позивачем не наведено, в т.ч. в аспекті місцезнаходження позивача за межами України.

Доводи позивача про незастосування строків в цій справі судом відхиляються, оскільки єдиною нормою права, на яку при цьому постався позивач, є ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка є нерелевантною спірним правовідносинам, оскільки стосується нарахованим сум пенсії, в той час як цей спір в цілому стосується права позивача на призначення пенсії, що виключає можливість попереднього нарахування таких сум. Посилання позивача на справу №815/1226/18 є нерелевантним, оскільки в тій справі позивачу пенсія первинно була призначена та в подальшому скасована, в той час як в цій справі позивач звернулася за призначенням пенсії в перше, докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Натомість наявні в матеріалах справи примірники заяв про призначення пенсії свідчать, що позивач просила саме призначити, а не поновити пенсію, при цьому сама уточнила, що пенсія їй не призначалась.

Отже, заява позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою та підстави для поновлення строку звернення суд визнає неповажними.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути з усіма доданими до неї матеріалами. Оскільки позовна заява подана через підсистему «Електронний Суд», направленню позивачу підлягає тільки ухвала про повернення позовної заяви

Керуючись ст. ст. 122, 123, 167, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві.

Роз`яснити, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко