Справа № 300/6565/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" листопада 2023 р. справа № 300/6565/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В.розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівенській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 18.04.1983 року до 29.04.1985 року службу в армії; з 02.12.1985 року до 29.07.1987 року у ПМК-267 Тресту «Донецьксільбуд»; з 24.08.1987 у до 26.02.1990 року у Тирниаузькому шахтобудівельному управлінні, яке було реорганізовано в «Трест Севкавцветметшахтопроходка» ШСУ-2; з 09.06.1994 року до 03.10.1994 рік у Малому підприємстві «Оптиміст»; з 01.07.1994 року до 01.07.1995 року у приватному підприємстві «Орфей»; з 01.07.1995 року до 04.01.1996 року у Приватному підприємстві «Акцент»; з 04.01.1996 року до 25.06.1997 рік у ТОВ «Маяк», до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи позивача з 04.07.1985р. по 11.11.1985 р. в Авдіївському спеціалізованому управлінні «Коксохіммонтаж», до пільгового стажу позивача за списком № 1 період роботи позивача 20.03.1990 р. по 09.06.1994 р. в малому підприємстві «Конкурент» та з 07.07.1997 р. по 13.06.2002 р. у ПАТ «Авдіївській коксохімічний завод» на підставі записів трудової книжки НОМЕР_1 та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 01.06.2023 року.
Ухвалою судді від 29.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) .
31.10.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач заперечує щодо задоволення позову, з мотивів викладених у відзиві.
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
ОСОБА_1 01.06.2023 року звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Намагаючись врегулювати питання щодо незарахування періодів роботи позивача з 02.12.1985 року по 29.07.1987 рік у ПМК-267 Тресті «Донецьксільбуд», з 09.06.1994 року по 03.10.1994 ріку Малому підприємстві «Оптиміст», з 04.10.1994 року позивачем через його адвоката було подано адвокатський запит до Державного архіву Донецької області про витребування інформації та документів, що підтверджують трудову діяльність позивача на вищевказаних підприємствах.
11.07.2023 року надійшла відповідь від Державного архіву донецької області № 01-31/324, у якій зазначено, що документи про підтвердження трудового стажу та заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи в ПМК-267 Тресту «Донецьксільбуд» з 02.12.1985 року по 29.07.1987 рік зберігаються у Трудовому архіві Ясинуватської міської ради, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому отримати документи з даного архіву неможливо.
Також на підставі поданого 07.07.2023 року адвокатського запиту, 14.07.2023 року було отримано відповідь від Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області № 1149/01- 29, у якій зазначено, що місцезнаходження документів, які підтверджують період трудової діяльності позивача у Малому підприємстві «Оптиміст» з 09.06.1994 року по 03.10.1994 рік, з 04.10.1994 року до 01.07.1995 рік у Приватному підприємстві «Акцент», з 04.01.1996 року до 25.06.1997 рік у ТОВ «Маяк» невідомо.
04.08.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з заявою про зарахування до його стажу всіх періодів та призначення пенсії, однак, отримав відповідь від 30.08.2023 року, що дії ГУ ПФУ в Рівненській області є законними.
Не погоджуючись з даним рішенням позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
При вирішенні спору по суті суд виходить з зазначеного вище та викладеного нижче.
Відповідно до п.1 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого 01.08.1992 постановою Кабінету Міністрів України №442 (надалі «Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці») (набрав чинності з 21.08.1992), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах (п.2 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці»).
Згідно з абз.1 п.4 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці» атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.
Як зазначено в абз.2 п.4 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
У «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» зазначено: «… 4.2.Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника. 4.3.У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. 4.4.Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. 4.5.Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось. …».
Тобто, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах, зарахування роботи до пільгового стажу.
З матеріалів справи вбачається, що позивач має стаж роботи за:
1.списком №1 з 20.03.1992 по 09.06.1994 рік в малому підприємстві «Конкурент» та з 07.07.1997 року по 13.06.2002 рік у ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод»;
2.списком № 2 з 04.07.1985 по 11.11.1985 в Авдіївському спеціалізованому управлінні «Коксохіммонтаж».
Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано не зараховано роботу позивача у період з 20.03.1992 по 09.06.1994 та з 07.07.1997 по 13.06.2002 до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1, а також з 04.07.1985р. по 11.11.1985 р до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 2.
Щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 18.04.1983 року до 29.04.1985 року службу в армії; з 02.12.1985 року до 29.07.1987 року у ПМК-267 Тресту «Донецьксільбуд»; з 24.08.1987 у до 26.02.1990 року у Тирниаузькому шахтобудівельному управлінні, яке було реорганізовано в «Трест Севкавцветметшахтопроходка» ШСУ-2; з 09.06.1994 року до 03.10.1994 рік у Малому підприємстві «Оптиміст»; з 01.07.1994 року до 01.07.1995 року у приватному підприємстві «Орфей»; з 01.07.1995 року до 04.01.1996 року у Приватному підприємстві «Акцент»; з 04.01.1996 року до 25.06.1997 рік у ТОВ «Маяк», суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 48 Кодексу законів про працю України визначає, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Нормами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» також встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також - Порядок №22-1), встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, серед яких, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок №637) згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, законодавець передбачає єдину підставу для того, щоб вимагати від особи додаткові документи - у випадку, якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, в інших випадках - орган ПФУ зобов`язаний зарахувати стаж на підставі записів трудової книжки.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» Міністерством праці України, Міністерством юстиції України і Міністерством соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок №58 від 29 липня 1993 року.
Згідно з цією Інструкцією, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (абз.1 п.2.4.); записи виконуються арабськими цифрами (абз.2.п.2.4.); записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (абз.3.п.2.4.); виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження (п.2.9.).
Як слідує із записів трудової книжки позивача, усі вони виконані належним чином, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і засвідчені підписом уповноваженої особи та печаткою роботодавця, а тому є такими, що внесені у відповідності до норм чинного законодавства.
Судом встановлено, що при зверненні позивача до органів Пенсійного фонду України ним подано трудову книжку НОМЕР_2 , у якій міститься наступні записи:
- 4 на сторінках 2-3 про те, що у 08.04.1983 року позивач звільнений у зв`язку із призовом до радянської армії. Підстави внесення запису: наказ №448 від 11.04.1983. Вищевказаний запис про звільнення завірений печаткою підприємства де працював позивач.
- 8-9 на сторінках 6-7 про те, що у період з 02.12.1985 по 29.07.1987 позивач працював каменярем 3 розряду у ПМК-267 Тресту «Донецьксільбуд». Підстави внесення запису: наказ №216-к від 02.12.1985 та наказ №173-к від 29.07.1987. Вищевказаний запис про звільнення завірений печаткою та підписом відповідальної особи підприємства де працював позивач;
- 11-12 на сторінках 6-7 про те, що у період з 02.12.1985 по 29.07.1987 позивач працював каменярем 4 розряду у Тирниаузькому шахтобудівельному управлінні. Підстави внесення запису: наказ №107 від 24.08.1987 та наказ №33 від 26.02.1990 Вищевказаний запис про звільнення завірений печаткою та підписом відповідальної особи підприємства де працював позивач;
- 16-18 на сторінках 10-11 про те, що у період з 09.06.1994 по 03.10.1994 позивач працював на посаді вогнетривника на малому підприємстві «Оптиміст». Підстави внесення запису: наказ №93 від 09.06.1994 та наказ №135 від 03.10.1994 Вищевказаний запис про звільнення завірений печаткою та підписом відповідальної особи підприємства де працював позивач;
- 21-22 на сторінках 12-13 про те, що у період з 01.07.1995 по 04.01.1996 позивач працював на посаді вогнетривника на приватному підприємстві «Акцент». Підстави внесення запису: наказ №12 від 28.07.1995 та наказ №1 від 04.01.1996. Вищевказаний запис про звільнення завірений печаткою та підписом відповідальної особи підприємства де працював позивач;
- 23-24 на сторінках 12-13 про те, що у період з 04.01.1996 по 05.06.1997 позивач працював на посаді вогнетривника на ТОВ «Маяк». Підстави внесення запису: наказ №10 від 04.01.1996 та наказ №42 від 25.06.1997. Вищевказаний запис про звільнення завірений печаткою та підписом відповідальної особи підприємства де працював позивач.
При цьому, достовірність вищенаведених записів сумніву не викликає, окрім цього, на підтвердження свого трудового стажу позивачем надано відповідачу наступні підтверджуючі документи:
- довідка № 023-695 від 02.03.2020 року;
- довідка № 01-2/55/20 від 13.02.2020 року;
- довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії від 17.02.2020 № 05-1/21/253;
- історична довідка;
- довідка про заробітну плату для обчислення пенсії
- наказ від 06.05.1995 року №157 про результати атестації робочих місць;
- наказ від 29.12.2000 року №278 про результати атестації робочих місць;
- архівна довідка від 10.02.2020 року № 07-04/026;
- особова картка позивача;
- наказ №23 від 28.11.1998 року;
- архівна довідка від 10.02.2020 року №07-04/030;
- наказ №5 від 14.08.1995;
- відповідь на запит Державного архіву Донецької області від 11.07.2023 року № 01-31/324;
- відповідь на запит Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району від 14.07.2023 року № 1149/01-29.
Також суд зазначає, що у випадку виникнення сумніву у достовірності даних трудової книжки чи виявленні певних недоліків при її заповненні - працівник сервісного центру пенсійного органу повинен повідомити позивача про необхідність надання довідки з місця роботи та внести відповідну відмітку у графу «Перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії», яка передбачена Додатком 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пункт 4.1 розділу IV), для можливості її подання до спливу 3-місячного строку з дати звернення із заявою.
В свою чергу, суд звертає увагу, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника чи учня здійснювати контроль за веденням обліку його документів про стаж роботи чи навчання. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах про стаж роботи. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Також, у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17 вказано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналізуючи зазначене, суд дійшов висновку, що у пенсійного органу були відсутні підстави для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи з 18.04.1983 по 29.04.1985, з 02.12.1985 по 29.07.1987, з 24.08.1987 по 26.02.1990, з 09.06.1994 по 03.10.1994, з 01.07.1994 по 04.01.1996, з 04.01.1996 по 266.06.1997 року, адже він підтверджений належними доказами.
Враховуючи висновки суду про протиправність рішення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівенській області щодо незарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 18.04.1983 по 29.04.1985, з 02.12.1985 по 29.07.1987, з 24.08.1987 по 26.02.1990, з 09.06.1994 по 03.10.1994, з 01.07.1994 по 04.01.1996, з 04.01.1996 по 266.06.1997 року, а також не зарахування пільгового стажу за Списком №1 з 20.03.1992 по 09.06.1994 рік з 07.07.1997 по 13.06.2002 та списком № 2 з 04.07.1985 по 11.11.1985, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати зазначені періоди до страхового стажу позивача та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.06.2023 року про призначення пенсії.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 18.04.1983 року до 29.04.1985 року службу в армії; з 02.12.1985 року до 29.07.1987 року у ПМК-267 Тресту «Донецьксільбуд»; з 24.08.1987 у до 26.02.1990 року у Тирниаузькому шахтобудівельному управлінні, яке було реорганізовано в «Трест Севкавцветметшахтопроходка» ШСУ-2; з 09.06.1994 року до 03.10.1994 рік у Малому підприємстві «Оптиміст»; з 01.07.1994 року до 01.07.1995 року у приватному підприємстві «Орфей»; з 01.07.1995 року до 04.01.1996 року у Приватному підприємстві «Акцент»; з 04.01.1996 року до 25.06.1997 рік у ТОВ «Маяк», до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи з 04.07.1985р. по 11.11.1985 р. в Авдіївському спеціалізованому управлінні «Коксохіммонтаж», до пільгового стажу позивача за списком № 1 період роботи 20.03.1990 р. по 09.06.1994 р. в малому підприємстві «Конкурент» та з 07.07.1997 р. по 13.06.2002 р. у ПАТ «Авдіївській коксохімічний завод» на підставі записів трудової книжки НОМЕР_1 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.06.2023 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (ЄРДПОУ: 21084076, вул. О. Борисенка, 7, м. Рівне, 33028);

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ЄРДПОУ: 20551088, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Шумей М.В.