Справа № 160/2182/23
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2023 року Справа № 160/2182/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 05.03.2022 по 30.04.2022;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 05.03.2022 по 30.04.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу за призовом у військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 по 30.04.2022. Під час проходження військової служби 05.03.2022 позивач отримав вогнепальне кульове наскрізне поранення нижньої третини лівого стегна, що призвело до вогнепального перелому нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків. Внаслідок отриманого поранення, позивач з 05.3.2022 по 05.05.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у різних медичних закладах. Позивач вважає, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено за даний період додаткову винагороду збільшену до 100 000,00 грн., у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
На адресу суду 01.03.2023 від відповідача повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 09.02.2023 про відкриття провадження у справі, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Судом повторно на адресу відповідача направлено ухвалу суду від 09.02.2023, однак 24.07.2023 на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Також, судом на електронну адресу відповідача 11.08.2023 направлено копію ухвали суду від 09.02.2023 та позовну заяву з додатками.
З метою вжиття всіх можливих засобів повідомлення відповідача про відкриття провадження у даній справі, на офіційному сайті суду розміщено ухвалу суду від 09.02.2023 про відкриття провадження у справі.
Враховуючи викладене, судом вжито всіх можливих заходів з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №160/2182/23.
Відповідно до п.4 ч.6 ст.251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Частиною 11 ст.126 КАС України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідачем у встановлений судом строк, відзив на позов, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 25.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний до лав Збройних Сил України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2022 №4 позивач зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
З матеріалів справи вбачається, що 05.03.2022 позивач від співслужбовця отримав вогнепальне кульове наскрізне поранення нижньої третини лівого стегна з вогнепальним переломом стегнової кістки біля населеного пункту Комишувати, Запорізької області.
В подальшому, позивач проходив лікування, а саме:
з 05.03.2022 по 06.03.2022 у військовій частині НОМЕР_2 м.Запоріжжя (виписний (перевідний) епікриз №376);
з 06.03.2022 по 07.03.2022 у військовій частині НОМЕР_3 м.Дніпро (виписний (перевідний) епікриз №1451);
з 08.03.2022 по 11.03.2022 у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону м.Львів (виписний (перевідний) епікриз №1719);
з 11.03.2022 по 13.04.2022 у військовій частині НОМЕР_4 АДРЕСА_1 (перевідний епікриз від 13.04.2022);
з 13.04.2022 по 25.04.2022 у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону м.Львів (виписний (перевідний) епікриз №4140);
з 25.04.2022 по 05.05.2022 у КНП «ЦМЛ м.Борислава (виписка-епікриз №284).
З метою з`ясування обставин, що призвели до поранення позивача, 14.05.2022 наказом №5/30 командира військової частини НОМЕР_1 призначено службове розслідування, за результатами якого 17.05.2022 складено Акт.
В Акті службового розслідування зазначено, що близько 17.30 год. 05.03.2022 у н.п. Комишуваха Запорізької області, поранено в ногу сержанта ОСОБА_1 пострілом з вогнепальної зброї АК74 солдатом підрозділу ТРО (в/ч № НОМЕР_5 ) ОСОБА_2 .
За результатами службового розслідування комісія дійшла наступного висновку: «сержант ОСОБА_1 отримав поранення під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, недоторканості та територіальної цілісності України. Під час виконання бойових завдань та на час отримання поранення сержант ОСОБА_1 перебував в засобах індивідуального захисту бронежилет та каска кевларова».
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2022 №5/34 «Про результати службового розслідування» вирішено вважати солдата ОСОБА_1 таким, що отримав поранення під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, недоторканості та територіальної цілісності України.
В подальшому, складено Довідку про обставини травми від 04.06.2022 №14/06 в якій вказано, що поранення отримано під час захисту Батьківщини, її територіальної цілісності та незалежності України.
За результатами проходження військово-лікарської комісії у серпні 2022 року поранення позивача визнано тяжким та таким, що пов`язане із захистом Батьківщини. Позивача визнано непридатним до військової служби з переоглядом через шість місяців (свідоцтво про хворобу №1598 затверджено Головою ВЛК 17.08.2022 №1768).
В жовтні 2022 року позивач звернувся до відповідача із скаргою щодо невиплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн. за період з 05.03.2022 по 30.04.2022.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232 "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст.12 Закону України від 20.12.1991 № 2011 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №2011), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з п. 1, 2 - 4 ст. 9 Закону України №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на час розгляду даної справи.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України №217 від 07.03.2022 та №350 від 22.03.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.
З 01.04.2022 до постанови №168, постановою Кабінету Міністрів України №400, внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Спірним питання в межах розгляду даної справи є наявні у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з отриманим пораненням.
Суд зазначає, що Довідкою про обставини травми встановлено, що 05.03.2022 позивач отримав вогнепальне поранення під час захисту Батьківщини, її територіальної цілісності та незалежності України, у зв`язку з чим перебував на лікуванні у різних медичних закладах.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що положення Постанови №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн, а саме:
1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Отже, у розумінні п.1 Постанови №168 позивач вважається особою, яка у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувала на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а відтак має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць за час перебування на лікуванні з 05.03.2022 по 30.04.2022.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 255, 257 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн., яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 05.03.2022 по 30.04.2022.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 05.03.2022 по 30.04.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська