Справа № 420/3973/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/3973/20

Категорія:111010000 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

Час і місце ухвалення: 17:01:02 м. Одеса

Дата складання повного тексту: 10.07.2020р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання незаконними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску та рішень про застосування штрафних санкцій, зобов`язання здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС в Одеській області про (з урахуванням уточнення):

- визнання незаконними та скасування:

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф- від 26 травня 2020 року на загальну суму 57 704,68 грн. (42 947,96 грн. та 14 756,72 грн.);

- рішення № від 26 лютого 2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 12 884,39 грн.;

- рішення № від 26 лютого 2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 7 378,36 грн.;

- зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податку ФОП ОСОБА_1 , шляхом зменшення суми податкового боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 57 704,68 грн., а саме: від підприємницької діяльності в сумі 42 947,96 грн. за 2017 року та з сум заробітної плати найманих осіб в 2017-2018 роках в сумі 14 756,72 грн. (4 928,00 2017 рік + 9 828,72 2018 рік) та штрафних санкцій на загальну суму 20 262,75 грн. (12 884,39 грн. та 7 378,36 грн.).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала про порушення відповідачем права позивача бути присутньою під час розгляду її заперечень до акту перевірки, а також отримання у визначений законодавством 30 денний строк вмотивованого рішення за скаргою платника податків, що з урахуванням приписів абз.7 ч.4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон №2464-VI) та правової позиції Верховного Суду, висловленої у постановах від 12 червня 2019 року у справі №813/3415/18, від 05 серпня 2019 року у справі №7114/274/17, від 24 січня 2019 року у справі №826/500/15 є самостійною підставою для скасування усіх рішень, прийнятих на підставі такого акту.

Крім того, позивач, посилаючись на правову позицію Верховного Суду (постанови від 26 вересня 2018 року у справі №822/723/17, від 24 жовтня 2019 року у справі №160/8664/18), зазначав щодо незаконності визнання трудовими відносинами робіт, які виконуються на підставі цивільно-правових угод. Вказував про відсутність факту використання позивачем праці двох неоформлених працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у 2017-2018 роках, що були офіційно працевлаштовані в іншого підприємця та здавали готівку-виручку до банку на виконання цивільно-правової угоди. Крім того, зазначено, що посадовими особами податкового органу безпідставно не враховано наявність виписаних зі складу в аптечні пункти для реалізації товару накладних, які є підтвердженням факту походження та придбання товару та, відповідно, підтвердженням витрат.

Відповідач позов не визнав, вказуючи про відсутність процедурних порушень при проведені перевірки, на які посилається позивач, враховуючи, що останнього про розгляд скарги повідомлено з дотриманням приписів п.86.7 ст. 86, п.42.2 ст. 42 ПК України. Під час перевірки ФОП ОСОБА_1 встановлено наявність найманих працівників, трудові відносини з якими не оформлені відповідно до чинного законодавства, повідомлення про прийняття працівників на роботу до податкових органів не надані. Зокрема, перевіркою встановлено використання праці найманих працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без дотримання вимог ст.ст. 21, 24, 26, 94 КЗпП України. В порушення Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" №413 від 17 червня 2015 року (далі Постанова №413), позивачем не повідомлено територіальні органи ДПС за місцем обліку. ФОП ОСОБА_1 не утримувала та не перераховувала до бюджету податок на доходи фізичних осіб всього в сумі 12 073,68 грн. із сум заробітної плати найманих осіб, що є порушенням п.п.168.1.1, 168.1.2 ст. 168, ст. 171, пп. "а" п.176.2 ст. 176 ПК України. У порушення п.п.1 та 4 ч.2 ст. 6 та п.2 ч.1 ст. 7 Закону №2464-VI позивач внаслідок неправильного визначення чистого доходу (бази нарахування ЄСВ) у звітності про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік знижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності в сумі 42 947,96 грн. за 2017 рік. У порушення п.1 та п.4 ч.2 ст. 6 та п.2 ч.1 ст. 7 Закону №2464-VI позивачем знижено єдиний внесок з сум заробітної плати найманих осіб.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області про визнання незаконними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф- від 26 травня 2020 року та рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №№, від 26 лютого 2020 року, зобов`язання здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків, задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф- від 26 травня 2020 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС в Одеській області № від 26 лютого 2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 12 884,39 грн.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС в Одеській області № від 26 лютого 2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 7 378,36 грн.

Зобов`язано ГУ ДПС в Одеській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податку ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), шляхом зменшення суми податкового боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 57 704,68 грн., а саме: від підприємницької діяльності в сумі 42 947,96 грн. за 2017 рік та з сум заробітної плати найманих осіб в 2017-2018 роках в сумі 14 756,72 грн. (4 928,00 2017 рік + 9 828,72 2018 рік) та штрафних санкцій на загальну суму 20 262,75 грн. (12 884,39 грн. та 7 378,36 грн.).

Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 942,80 грн.

В апеляційній скарзі ГУ ДПС в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- повідомлення про розгляд заперечення зареєстровано контролюючим органом 12 лютого 2020 року та було відправлено платнику 13 лютого 2020 року (штамп пошти рекомендаційного повідомлення (доказ надавався до матеріалів справи) за штрих-кодом 708), а отже дотримано вимоги п.86.7 ст. 86 ПК України;

- позивачем здійснено використання найманих осіб без належного оформлення трудових відносин;

- валові витрати зазначені позивачем в декларації про доходи є розбіжними з даними про суми валових витрат, які визначені податковим органом в ході перевірки.

У відзиві ФОП ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є правильним, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року скасовано в частині визнання протиправними та скасування вимоги ГУ ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф- від 26 травня 2020 року в розмірі 42 947,96 грн. та рішення № від 26 лютого 2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 12 884,39 грн. Зобов`язано ГУ ДПС в Одеській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податку ФОП ОСОБА_1 , шляхом зменшення суми податкового боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності в сумі 42 947,96 грн. за 2017 рік та штрафних санкцій в сумі 12 884,39 грн.; розподілу судових витрат.

Ухвалено у цій частині постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування вимоги ГУ ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф- від 26 травня 2020 року в розмірі 42 947,96 грн. та рішення № від 26 лютого 2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 12 884,39 грн. Зобов`язано ГУ ДПС в Одеській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податку ФОП ОСОБА_1 , шляхом зменшення суми податкового боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності в сумі 42 947,96 грн. за 2017 рік та штрафних санкцій в сумі 12 884,39 грн.

Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області на користь ФОП ОСОБА_1 сплачений згідно квитанції №0.0. від 07 травня 2020 року судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Повернуто ФОП ОСОБА_1 сплачений згідно квитанції №0.0. від 07 травня 2020 року судовий збір у розмірі 2102 грн.

Повернуто ГУ ДПС в Одеській області сплачений згідно квитанції платіжного дорученню №2468 від 05 серпня 2020 року судовий збір у розмірі 3153 грн.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 липня 2023 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі №420/3973/20 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Приймаючи вказане рішення Верховний Суд вказав, що судами допущено поверхневий підхід до вирішення спору, який виник між сторонами у цій справі, а тому Верховний Суд не може визнати законними і обґрунтованими рішення судів попередніх інстанцій у цій справі, оскільки не встановлення дійсного предмета доказування та/або ненадання правової оцінки обставинам справи.

Окрім того, Верховний Суд наголосив про допущення судами процесуального порушення, оскільки не перевірено доводи позивачки щодо розгляду податковим органом скарги понад 30-денний термін, яка нею направлялась з метою досудового врегулювання спору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року прийнято до свого провадження справу №420/3973/20 за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області про визнання незаконними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску та рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, зобов`язання здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції:

ФОП ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), основним видом діяльності якої є роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (47.73), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.3 а.с.61-62).

Згідно витягу з реєстру платника податку на додану вартість №011 ФОП ОСОБА_1 зареєстрована платником податку на додану вартість з 13 квітня 2017 року (т.3 а.с.59).

ГУ ДПС в Одеській області на підставі п.77.1 ст. 77 гл.8 ПК України, відповідно до направлення №1614/33-04 від 19 листопада 2019 року та наказу №1028 від 18 жовтня 2019 року, виданих ГУ ДПС в Одеській області, та плану-графіка проведення планових виїзних перевірок фізичних осіб-підприємців на 2019 рік проведено планову документальну виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року та Закону №2464-VI за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт №663/15-32-33-04/ від 24 грудня 2019 року (т.1, а.с.17-69), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

- п.44.3 ст. 44 ПК України, незабезпечення зберігання первинних облікових документів;

- п.п.177.2, 177.3, 177.4, 177.10 ст. 177 ПК України, п.6 ст. 128 ГК України, неналежне ведення книги обліку доходів і витрат, включення до декларації про майновий стан і дохід перекручених даних;

- п.п.177.2, 177.4 ст. 177 ПК України, знижено податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 35 197,11 грн.;

- ст.ст. 3, 21, 24, 26, 94 КЗпП України;

- вимог Постанови №413 в частині неподання до органів ДПС "Повідомлення про прийняття працівників на роботу";

- пп.пп.168.1.1, 168.1.2, п.168.1 ст. 168, ст. 171, пп."а" п.176.2 ст. 176 ПК України, не утримував та не нараховував до бюджету податок на доходи фізичних осіб всього у сумі 12 073,70 грн. із сум заробітної плати найманих осіб;

- п.51.1 ст. 51, пп."а" п.176.2 ст. 176 ПК України, в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку Форма №1 ДФ не відображено інформацію про всіх найманих осіб за період з 3 кварталу 2017 року по 04 квартал 2018 року;

- п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір від підприємницької діяльності в сумі 2 933,09 грн. та військовий збір із суми заробітної плати найманих осіб в сумі 1 006,14 грн.;

- п.п.1, 4 ч.2 ст. 6 та п.2 ч.1 ст. 7 Закону №2464-VI, знижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності в сумі 42 947,96 грн.;

- п.4 ч.2 ст. 6, п.1 ч.1 ст. 7, абз.1 ч.8 ст. 9 Закону №2464-VI знижено єдиний внесок із сум заробітної плати найманих осіб в сумі 14 756,72 грн.;

- п.12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР), порушення порядку обліку товарних запасів підприємця (неоприбуткування придбаного товару для подальшої реалізації) на загальну суму 186 176,03 грн.

11 лютого 2020 року позивачем подано до ГУ ДПС в Одеській області заперечення на вищезазначений акт перевірки (т.1, а.с.71-77), за результатами розгляду яких відповідачем у листі від 20 лютого 2020 року (вих.№3083/Ш/15-32-33-04-09) повідомлено про залишення висновку акта перевірки без змін (т.1, а.с.81-90).

За результатами встановлених в Акті перевірки порушень №663/15-32-33-04/ від 24 грудня 2019 року, ГУ ДПС в Одеській області 26 лютого 2020 року винесені:

- податкове повідомлення-рішення № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 43 996,39 грн., яким збільшено зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 35 197,11 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 8 799,28 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 20 696,94 грн., яким збільшено зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 12 073,68 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 8 623,26 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, про застосування штрафної санкції у сумі 510 грн. на підставі п.120.1 ст. 120 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № про донарахування військового збору на суму 3660,36 грн., яким збільшено зобов`язання з військового збору в сумі 2 933,09 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 733,27 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафної санкції у сумі 372 352,06 грн. за порушення п.12 ст. 3 Закону №265/95-ВР;

- податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафної санкції у сумі 510 грн., на підставі п.44.3 ст. 44 ПК України внаслідок незабезпечення зберігання первинних облікових документів;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, якою зобов`язано позивача сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 57 704,68 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача на підставі п.3 ч.11 ст. 25 Закону №2464-VI застосовано штрафні санкції на суму 7 378,36 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача на підставі п.3 ч.11 ст. 25 Закону №2464-VI застосовано штрафні санкції на суму 12 884,39 грн.

Не погодившись з прийнятими за наслідками перевірки, зокрема, вищезазначеними рішеннями № та № та вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, позивач направив до ДПС України скаргу від 11 березня 2020 року (т.1, а.с.96-107), за наслідками розгляду якої рішенням ДПС України від 15 квітня 2020 року (вих.№13488/6199-00-08060106) вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 26 лютого 2020 року скасовано та визнано відкликаною з моменту її прийняття у зв`язку з тим, що остання сформована не за встановленою формою, рішення №№, від 26 лютого 2020 року залишено без змін. При цьому, зобов`язано ГУ ДПС в Одеській області сформувати та направити нову вимогу на відповідну суму донарахованого єдиного внеску (т.1, а.с.109-112).

26 травня 2020 року ГУ ДПС в Одеській області відповідно ст. 25 Закону №2464-VI, на підставі акта перевірки №663/15-32-33-04/ від 24 грудня 2019 року, з урахуванням відповіді від 20 лютого 2020 року (вих.№3083/Ш/15-32-33-04-09) винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, якою зобов`язано позивача сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 57 704,68 грн. (т.3, а.с.34).

В подальшому ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративними позовами про оскарження рішень податкового органу, ухвалених на підставі одного й того ж акту перевірки, за якими відкрито провадження у справах №420/3973/20 та №420/4679/20.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки твердження податкового органу про те, що правовідносини позивача з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 містять ознаки трудових відносин є необґрунтованими, не доведення відповідачем факту заниження позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 42 947,96 грн. за 2017 рік, висновки податкового органу про порушення позивачем п.п.1, 4 ч.2 ст. 6 та п.2 ч.1 ст. 7 Закону №2464-VI, в зв`язку з чим занижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності в сумі 42 947,96 грн.; п.4 ч.2 ст. 6, п.1 ч.1 ст. 7, абз.1 ч.8 ст. 9 Закону №2464-VI, в зв`язку з чим занижено єдиний внесок із сум заробітної плати найманих осіб в сумі 14 756,72 грн. не знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважав, що вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф- від 26 травня 2020 року та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №№ , від 26 лютого 2020 року є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що аналіз положень Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України №422 від 07 квітня 2016 року (далі Порядок №422) свідчить, що відображення податковим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, відповідно належним способом захисту порушеного права товариства є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову ФОП ОСОБА_1 , втім з інших підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно пп.20.1.4. п.20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно п.77.1 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно п.77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно п.п.77.6, 77.7, 77.8, 77.9 ст. 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено ст.ст. 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено ст. 86 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено ст. 86 цього Кодексу.

Згідно п.п.86.1, 86.3, 86.7 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п.44.7 ст. 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному ст. 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному п.44.7 ст. 44 цього Кодексу.

Згідно абз.2 п.86.7 ст. 86 ПК України вбачається, що у разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному п.44.7 ст. 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному п.44.7 ст. 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 скористувалася правом подання заперечення на акт перевірки від 24 грудня 2019 року №663/15-32-33-04/ НОМЕР_1 в якому вказала про її бажання брати участь у розгляді заперечень до акту перевірки відповідно до вищенаведених приписів ПК України (т.1 а.с.71-77).

Згідно штампу вхідних документів ГУ ДПС в Одеській області отримано вказане заперечення 11 лютого 2020 року, що не заперечується відповідачем (т.1 а.с.70).

13 лютого 2020 року ГУ ДПС в Одеській області направлено ФОП ОСОБА_1 повідомлення №2515/Ш/15-32-33-04-09, в якому зазначено, що розгляд його заперечення відбудеться 19 лютого 2020 року о 10 год. 00 хв. у приміщенні ГУ ДПС в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, буд.5, кімната відвідувачів (т.1 а.с.78).

Зазначене повідомлення було вручене позивачці 19 лютого 2020 року, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти за штрих-кодовим ідентифікатором 708 (т.1 а.с.92).

Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції правильно вказав, що податковим органом порушено вимоги ст. 86 ПК України, та не направлено повідомлення про розгляд заперечення ФОП Шамрай не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду, що в свою чергу вплинуло на право позивачки бути присутньою при його розгляді.

Окрім того, згідно накладної "Укрпошта" вбачається, що скарга на податкові повідомлення-рішення від 26 лютого 2020 року №№, , , , , , рішення від 26 лютого 2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідних органом доходів і зборів або платником №№, , вимогу від 26 лютого 2020 року №Ф- була направлена позивачем до податкового органу 14 березня 2015 року (т.1 а.с.108), та отримана ним, згідно трек-номер відправлення №614, 16 березня 2020 року (вх.№1110 8/6 згідно даних податкового органу вказаних в рішенні) (т.1 а.с.109).

За наслідками розгляду вказаної скарги податковим органом прийнято рішення №13488/6/99-00-08-06- 01-06 від 15 квітня 2020 року, яке, відповідно трек-номер відправлення №653, направлено ФОП ОСОБА_1 16 квітня 2020 року (т.1 а.с.113).

Так, згідно абз.7 ч.4 ст. 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Тобто, абз.7 ч.4 ст. 25 Закону №2464-VI визначено, що строк на надіслання рішення за наслідками розгляду скарги починається з наступного за днем отримання скарги дня.

Таким чином, з 17 березня 2020 року (наступного дня після отримання скарги) по 16 квітня 2020 року склало 31 день, що є порушення визначеного абз.7 ч.4 ст. 25 Закону №2464-VI 30-денного строку направлення.

При цьому, доказів направлення рішення прийнятого податковим органом у визначені абз.7 ч.4 ст. 25 Закону №2464-VI строки матеріали справи не містять.

Верховний Суд у постанові від 24 січня 2019 року у справі № 826/500/15 вказав, що юридичним наслідком порушення контролюючим органом встановленого ПК України або продовженого рішенням керівника контролюючого органу (його заступника) строку розгляду скарги платника податків, тобто ненаправлення впродовж цих строків платнику податків вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги, є визнання скарги такою, що повністю задоволена на користь платника податків з наступного за днем закінчення зазначених строків дня.

Визнання скарги повністю задоволеною на користь платника податків означає, що оскаржене рішення контролюючого органу з цього часу припинило регулюючу дію та не створює для платника податків юридичного обов`язку.

Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення ГУ ДПС в Одеській області №№, та вимога від 26 лютого 2020 року №Ф- припинило регулюючу дію та не створює для платника податків юридичного обов`язку, а тому відсутні підстави для надання колегією суддів правового аналізу щодо їх правомірності.

Разом з тим, колегія суддів вказує, що звертаючись до податкового органу зі скаргою позивач просив визнати протиправним та скасувати, серед іншого, рішення ГУ ДПС в Одеській області №№, та вимогу від 26 лютого 2020 року №Ф-, втім за наслідками розгляду вищезазначеної скарги 26 травня 2020 року ГУ ДПС в Одеській області винесено нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, якою зобов`язано позивача сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 57 704,68 грн. (т.3, а.с.34).

Дослідивши вказану вимогу №Ф-, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Верховний Суд у постанові від 13 липня 2023 року по даній справі вказав про розгляд судами і прийняттям протилежних рішень по справам №420/3973/20 та №420/4679/20 за адміністративними позовами ФОП ОСОБА_1 про оскарження рішень податкового органу, ухвалених на підставі одного й того ж акту перевірки, що є недопустимим.

Так, ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі №420/4679/20 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою податкового органу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року, якими адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС в Одеській області № від 26 лютого 2020 року про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 43 996,39 грн., яким збільшено зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 35 197,11 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 8 799,28 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № від 26 лютого 2020 року про донарахування військового збору на суму 3 660,36 грн., яким збільшено зобов`язання з військового збору в сумі 2 933,09 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 733,27 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № від 26 лютого 2020 року про застосування штрафної санкції у сумі 372 352,06 грн. за порушення п.12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № від 26 лютого 2020 року про застосування штрафної санкції у сумі 510 грн., на підставі п.44.3 ст. 44 ПК України внаслідок незабезпечення зберігання первинних облікових документів.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області на користь ФОП ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 4 205,24 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судові рішення у справі у справі №420/4679/20 набрали законної сили.

Згідно ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідним врахувати висновки викладених судами у рішеннях по справі №420/4679/20, що набрали законної сили, за якими встановлено відсутність порушень з боку позивачки щодо заниження податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності та неналежного ведення книги обліку доходів та витрат, відповідно й відсутні порушення ФОП ОСОБА_1 відображені в Акті перевірки, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України щодо не утримання та не перерахування до бюджету військового збору від підприємницької діяльності, та п.п.1, 4 ч.2 ст. 6 та п.2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо заниження позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана вимога №Ф- від 26 травня 2020 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, штрафів у загальній сумі 57 704,68 грн. (42 947,96 грн. та 14 756,72 грн.), є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ФОП ОСОБА_1 , однак з неправильних мотивів.

У зв`язку з цим, рішення суду першої інстанції належить змінити, виклавши мотивувальну його частину в редакції цієї постанови.

Пунктом 1 ч.1 ст. 317 КАС України установлено, що підставами, зокрема, для зміни судового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.