Справа № 280/8999/23
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

13 листопада 2023 року Справа № 280/8999/23 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), представник адвокат Саланська Ілона Любомирівна (69037, м.Запоріжжя, бул. Шевченка, 10-А, оф.2, РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (Ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) щодо невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2001 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року та в період з 01.03.2018 по 12.08.2019 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2001 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січня 2008 року та в період з 01.03.2018 по 12.08.2019 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (Ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) грн.

Ухвалою судді від 31.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

На адресу суду 13.11.2023 надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням позивачем строків позовної давності. В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців. Позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2019 № 185 та він отримав витяг з наказу, де вказано його виплати. Крім того він був ознайомлений з особовою справою військовослужбовця та у нього до цього моменту не було жодних заперечень, щодо виплати грошового забезпечення. Позивач для одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні звернувся до відповідача із заявою лише 13.06.2023, тобто більше ніж через 4 роки після спливу трьох місячного строку, а отже отримання відповіді 18.07.2023, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав активно вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. Також, відповідач зазначає, що в провадженні Запорізького окружного адміністративного суду (суддя Татаринов Д.В.) перебуває справа № 280/3891/23 за позовом ОСОБА_1 в якій викладено аналогічні позовні вимоги. Провадження в адміністративній справі № 280/3891/23 відкрито 13.06.2023 та рішення не прийнято.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 4 ст. 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши письмові матеріали справи, зазначає наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Як встановлено судом, предметом спору у даній справі є протиправна бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від15.10.2013 №9-рп/2013 індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Тобто, індексація грошового забезпечення є однією із його складових та є гарантією держави, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Водночас у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Згідно з абз. 2 ст.233 КЗпП (в редакції до 19.07.2022), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

В подальшому, до зазначеної норми внесено зміни та викладено абз.2 в наступній редакції: «Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як вбачається із системного аналізу зазначених редакцій статті 233 КЗпП, зазначена норма в новій редакції значно звужує зміст прав, які військовослужбовець мав до внесення змін у зазначену статтю.

Враховуючи наведене, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.233 Кодексу законів про працю України в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, з огляду на те, що індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 26.11.2019 у справі № 340/184/19, від 29.09.2021 у справі № 160/8332/20, від 12.05.2022 у справі № 280/9017/20, від 09.11.2023 у справі № 140/6868/21.

Таким чином, посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з означеним позовом судом до уваги не приймаються, оскільки порушення строків виплати грошового забезпечення не обмежується будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем (рішення Конституційного Суду України від15.10.2013 №9-рп/2013).

З приводу перебування у провадженні суду спору за позовом ОСОБА_1 з аналогічними позовними вимогами суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Пунктом 3 частини 1 статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позов вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Слід зазначити, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Водночас, не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що кожна особа наділена правом на звернення до суду, якщо вважає, що суб`єкт владних повноважень своїми рішеннями, діями або бездіяльністю допустив порушення своїх прав. При цьому, таке право не є абсолютним. Так, у випадку встановлення судом наявності у провадженні цього або іншого суду справи про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суддя має правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Тобто на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом.

Згідно даних КП «Діловодство спеціалізованого суду» в провадженні судді Запорізького окружного адміністративного суду перебуває справа № 280/3891/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в якій позивач просить суд: визнати бездіяльність Військовій частині НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 серпня 2001 року по 12 серпня 2019 року неправомірною; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 серпня 2001 року по 12 серпня 2019 року, з урахуванням абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 серпня 2001 року по день фактичної виплати індексації.

Ухвалою суду від 13.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Рішення у справ не прийнято.

Відтак фактично, позивачем заявлено тотожні позовні вимоги, які мають однаковий предмет - нарахуваня та виплата ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 серпня 2001 року по 12 серпня 2019 року.

Окремо суд вказує й на те, що у формулюванні текстів позовних заяв присутнє зазначення різних способів судового захисту у різних судових справах, однак це не може означати наявність відмінного предмета позову у таких справах. Оскільки предмет позову це не спосіб захисту, а спірні правовідносини, матеріально-правова вимога, стосовно якої позивач просить прийняти рішення.

З наведеного вбачається, що в провадженні Запорізького окружного адміністративного суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (№ 280/3891/23).

Отже, адміністративний позов у цій справі підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України.

Керуючись ст. ст. 122, 240, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням позивачем строків позовної давності у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), представник адвокат Саланська Ілона Любомирівна (69037, м.Запоріжжя, бул. Шевченка, 10-А, оф.2, РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник адвокат Саланська Ілона Любомирівна до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала виготовлена та підписана 13 листопада 2023 року.

Суддя О.О. Артоуз