Справа № 580/5860/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року справа № 580/5860/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - третя особа), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 77 від 01.06.2023 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком позивачу, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 04.08.1989 по 15.01.1990 та з 15.01.1990 по 02.01.1992 та призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що має відповідний страховий стаж, досяг пенсійного віку, а отже має право на призначення пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з цим звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії. Однак відповідач відмовив йому в такому призначенні, у зв`язку з тим, що страховий стаж позивача складає 18 років 1 місяць 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Так, відповідач не зарахував до страхового стажу позивача період його роботи з 04.08.1989 по 15.01.1990 та з 15.01.1990 по 02.01.1992, оскільки назви підприємств на печатках не відповідають назвам підприємств при прийнятті на посаду. Разом з тим, у трудовій книжці міститься запис щодо звільнення позивача з МНВО «Трианон» від 15.01.1990 на підставі наказу № 1 від 15.01.1990. Також міститься запис про прийняття позивача на посаду плиточника-оздоблювальника в Науково-виробничий кооператив «Марс» м. Маріуполь від 15.01.1990 на підставі трудового договору № 2 від 15.01.1990. Міжгосподарське науково-виробниче об`єднання «Трианон» об`єднувало декілька різних науково-виробничих кооперативів «Марс». Тобто, позивач перейшов працювати з самого об`єднання до одного з кооперативів, яке входило в об`єднання. При внесення цих записів працівниками відділу кадрів було зроблено помилку і печатки на записах було переплутано. Печатку НВК «Марс» було поставлено на записі про звільнення позивача з МНВО «Трианон», а печатку МНВО «Трианон» поставлено на записі про прийняття на посаду позивача в НВК «Марс». Таким чином, печатки просто поміняли місцями, оскільки все це відбувалося в рамках одного міжгосподарського науково-виробничого об`єднання. На даний час виправити таку помилку неможливо, як і отримати будь-які уточнюючі довідки, оскільки підприємства, на яких працював позивач знаходилися у м. Маріуполь, який є тимчасово окупованим. В архівних установах позивач також не може взяти жодних довідок, оскільки немає доступу до архіву, адже він знаходиться на тимчасово окупованій території. Тому, позивач звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Ухвалою від 17.07.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду 08.08.2023 відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років. Позивач досяг встановленого пенсійного віку - 63 років. У трудовій книжці позивача наявні записи про спірні періоди роботи з 04.08.1989 по 15.01.1990, з 15.01.1990 по 02.01.1992, з яких вбачається таке: запис 14 - 04.08.1989 прийнято у Міжгосподарське науково - виробниче об`єднання «Тріанон»; запис 15 - 15.01.1990 звільнено по переводу до Міжгосподарського науково - виробничого об`єднання «Марс» (завірено печаткою Міжгосподарського науково - виробничого об`єднання «Марс»); запис 16 - 15.01.1990 прийнято до Міжгосподарського науково - виробничого об`єднання «Марс»; запис 17 - звільнено за статтею 38 КЗпП (завірено печаткою Міжгосподарського науково - виробничого об`єднання «Тріанон»).

Тобто, наявна невідповідність назви підприємств на печатках, якими завірено записи про звільнення, назвам підприємств у записах при прийнятті роботу. У зв`язку з чим вищезазначені записи є некоректними, а спірні періоди роботи потребують уточнення. При цьому, уточнюючих довідок про спірні періоди роботи позивач не надав. Ураховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують періоди роботи позивача з 04.08.1989 по 15.01.1990, з 15.01.1990 по 02.01.1992, у Головного управління відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу зазначених періодів роботи.

Таким чином, страховий стаж позивача складає 18 років 1 місяць 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії у 63 роки. Тому, оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком є законним та обґрунтованим.

09.08.2023 до суду надійшли пояснення третьої особи, в яких Головне управління зазначило, що відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років. При цьому, страховий стаж повинен бути підтверджений заявником у встановленому чинним законодавством України порядку та з дотриманням вимог щодо порядку видачі та оформлення документів. Законодавець чітко встановив вимоги щодо порядку ведення трудових книжок та форми записів з метою підтвердження страхового стажу для визначення права на отримання пенсії, та в разі некоректності записів у трудовій книжці визначив інший порядок підтвердження страхового стажу. Призначенню пенсії передує ряд процесуальних дій: звернення пенсіонера в управління з заявою про призначення пенсії та відповідними документами, що передбачені Порядком, встановлення та перевірка паспортних даних заявника, розгляд спеціалістами заяви та документів на відповідність законодавству, перевірка достовірності та обґрунтованості видачі довідок, що подаються для призначення пенсії, підрахунок стажу, що впливає на розмір пенсії, та, в даному випадку визначає право на призначення пенсії, що належать до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду. Перебирання судом повноважень щодо обчислення страхового стажу є формою втручання в дискреційні повноваження управління та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Тому, вимоги позивача щодо зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах є безпідставними та необґрунтованими.

15.08.2023 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що факт роботи позивача та наявність необхідного страхового стажу підтверджується трудовою книжкою, в якій наявні всі необхідні записи за період роботи з 04.08.1989 по 15.01.1990 та з 15.01.1990 по 02.01.1992. Більше того, НВК «Марс» являвся підрозділом МНПО «Тритон». Тобто, працівником відділу кадрів було просто переплутано печатки при проставленні їх на записах про звільнення та прийняття на роботу позивача. Вказує, що це не може бути підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії. Позивач має відповідний страховий стаж, досяг пенсійного віку, а отже має право на призначення пенсії за віком.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Суд встановив, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними паспорта серії НОМЕР_1 , виданим Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 23.10.2003.

Із записів трудової книжки позивача від 05.09.1977 вбачається, що позивач:

04.08.1989 прийнятий плиточником-оздоблювальником у Міжгосподарське науково-виробниче об`єднання «Тріанон» м. Маріуполь (трудовий договір № 253 від 04.08.1989);

15.01.1990 звільнений по переводу в науково-виробничий кооператив «Марс», ч. 5 ст. 36 КЗпП УРСР, за згодою сторін. Генеральний директор МНВО «Тріанон» ОСОБА_2 (наказ № 1 від 15.01.1990). Запис завірено печаткою науково-виробничого кооперативу «Марс»);

15.01.1990 прийнятий плиточником-оздоблювальником в науково-виробничий кооператив «Марс» м. Маріуполь (трудовий договір від 15.01.1990);

02.01.1992 звільнений за ст. 38 КЗпП УРСР (наказ № 1 від 02.01.1992). Запис завірено печаткою Міжгосподарського науково-виробничого об`єднання «Тріанон».

25.05.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняло рішення від 01.06.2023 № 77, яким відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до зазначеного Закону. Указане рішення мотивоване тим, що до стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки з 04.08.1989 по 15.01.1990 та з 15.01.1990 по 02.01.1992 (назви підприємств на печатках не відповідають назвам підприємств при прийнятті). При цьому, у рішенні відповідач встановив, що страховий стаж позивача складає 18 років 1 місяць 11 днів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 06.06.2023 № 2300-0204-8/36942 повідомило позивача про прийняте рішення від 01.06.2023 № 77 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частина 2 цієї статті встановлює, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як встановив суд, підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 04.08.1989 по 15.01.1990 та з 15.01.1990 по 02.01.1992 стало те, що назви підприємств на печатках не відповідають назвам підприємств при прийнятті.

Так, дійсно, як було зазначено вище, відповідно до записів трудової книжки позивача від 05.09.1977 останній 04.08.1989 прийнятий у Міжгосподарське науково-виробниче об`єднання «Тріанон» м. Маріуполь (трудовий договір № 253 від 04.08.1989) та 15.01.1990 звільнений по переводу в науково-виробничий кооператив «Марс» за ч. 5 ст. 36 КЗпП УРСР, за згодою сторін (наказ № 1 від 15.01.1990). Запис завірено печаткою науково-виробничого кооперативу «Марс»). Також 15.01.1990 прийнятий в науково-виробничого кооператив «Марс» м. Маріуполь (трудовий договір від 15.01.1990) та 02.01.1992 звільнений за ст. 38 КЗпП УРСР (наказ № 1 від 02.01.1992). Запис завірено печаткою Міжгосподарського науково-виробничого об`єднання «Тріанон».

Таким чином, у записах №№ 14-17 трудової книжки позивача від 05.09.1997 наявні записи, що підтверджують факт перебування позивача у трудових відносинах з Міжгосподарським науково-виробничим об`єднанням «Тріанон» та з науково-виробничим кооперативом «Марс». Разом з тим, записи Міжгосподарського науково-виробничого об`єднання «Тріанон» завірені печаткою науково-виробничого кооперативу «Марс», а записи науково-виробничого кооперативу «Марс» завірені печаткою Міжгосподарського науково-виробничого об`єднання «Тріанон».

При цьому, суд вважає, що працівники зазначених підприємств, відповідальні за внесення відомостей в трудову книжку, допустилися помилки та проставили печатки цих підприємств не на відповідних записах у ній. Таким чином, печатки Міжгосподарського науково-виробничого об`єднання «Тріанон» м. Маріуполь та науково-виробничого кооперативу «Марс» м. Маріуполь не відсутні в записах трудової книжки позивача, а проставлені не в належних записах.

Таким чином, суд вважає, що проставлення печаток зазначених підприємств не в належних записах трудової книжки позивача носить формальний характер і не є підставою вважати, що позивач не працював у спірні періоди в Міжгосподарському науково-виробничому об`єднанні «Тріанон» та науково-виробничому кооперативі «Марс».

Разом з тим, суд зазначає, що Міжгосподарське науково-виробниче об`єднання «Тріанон» та науково-виробничого кооператив «Марс», на яких працював позивач, знаходяться в місті Маріуполь.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 14 від 13.01.2023, № 41 від 09.02.2023, № 56 від 20.02.2023), яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, місто Маріуполь з 05.03.2022 перебуває в тимчасовій окупації. Також, місто Донецьк, яке є обласним центром міста Маріуполя, перебуває в тимчасовій окупації з 07.04.2014.

На підставі викладеного вище, суд зазначає, що позивач не має змоги звернутися до Міжгосподарського науково-виробничого об`єднання «Тріанон» та науково-виробничого кооперативу «Марс» чи архівної установи та отримати відповідні уточнюючі документи щодо підтвердження чи уточнення запису в трудовій книжці про період роботи з 04.08.1989 по 02.01.1992.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Отже, трудовою книжкою від 05.09.1977 підтверджується, що позивач з 04.08.1989 по 15.01.1990 працював в Міжгосподарському науково-виробничому об`єднанні «Тріанон» та з 15.01.1990 по 02.01.1992 в науково-виробничому кооперативі «Марс», тому вказані періоди підлягають зарахуванню до його страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в призначенні пенсії від 01.06.2023 № 77 є протиправним і підлягає скасуванню.

Так, у справі яка розглядається, суд встановив та це не є спірним, що ОСОБА_1 досяг встановленого пенсійного віку - 63 роки, а також, що пенсійний орган зарахував позивачу у пільговий стаж 18 років 1 місяць 11 днів.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням того, що до страхового стажу позивача також підлягає зарахуванню періоди роботи з 04.08.1989 по 15.01.1990 в Міжгосподарському науково-виробничому об`єднанні «Тріанон» та з 15.01.1990 по 02.01.1992 в науково-виробничому кооперативі «Марс», що в сукупності становить більше ніж необхідних 20 років, то вказане свідчить про наявність у позивача передбаченого ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV права на призначення пенсії за віком.

За таких обставин, на думку суду, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача його позов підлягає задоволенню в повному обсязі, в тому числі щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком з 25.05.2023.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком від 01.06.2023 № 77 та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 04.08.1989 по 15.01.1990 та з 15.01.1990 по 02.01.1992 та призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.05.2023.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073, 60 гривень підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.06.2023 № 77 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи з 04.08.1989 по 15.01.1990 в Міжгосподарському науково-виробничому об`єднанні «Тріанон» та з 15.01.1990 по 02.01.1992 в науково-виробничому кооперативі «Марс» та призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25 травня 2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ