Справа № 380/17164/21
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/17164/21 пров. № А/857/18150/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі № 380/17164/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Клименко О.М.,

час ухвалення рішення 08.09.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 08,.09.2023 року

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (Відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (Відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з грудня 2008 року по лютий 2011 року в розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум, надбавку за кваліфікацію з грудня 2008 року по лютий 2011 року в розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, класна кваліфікація Майстер 11 відсотків посадового окладу;

- визнати протиправними дії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з березня 2011 року по лютий 2017 року в розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум, надбавку за кваліфікацію з березня 2011 року по лютий 2017 року в розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, класна кваліфікація Майстер 11 відсотків посадового окладу;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з вересня 2009 року по лютий 2011 року в розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум, надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з серпня 2009 року по лютий 2011 року в розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу за безперервний стаж на шифрувальній роботі від 1 до 3 років 10 відсотків посадового окладу;

- визнати протиправними дії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з березня 2011 року по лютий 2017 року в розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум, надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу з березня 2011 року по липень 2011 року за безперервний стаж на шифрувальній роботі від 1 до 3 років в розмірі 10 відсотків посадового окладу; у період з серпня 2011 року по жовтень 2013 року за безперервний стаж на шифрувальній роботі від 3 до 5 років у розмірі 15 відсотків посадового окладу; у період з листопада 2013 року по лютий 2017 року за безперервний стаж на шифрувальній роботі понад 5 років у розмірі 20 відсотків посадового окладу;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум, винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 14 грудня 2010 року у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням;

- визнати протиправними дії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за тривалість безперервної 25-ти річної календарної військової служби у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум, винагороду за тривалість безперервної 25-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 14 грудня 2015 року у розмірі 2 посадових окладів та окладів за військовим званням;

- зобов`язати Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми надбавки за кваліфікацію та надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі за весь час затримки такої виплати по день їх фактичної виплати.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 та Західному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України. Наказом начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 23 лютого 2017 року № 91-ос По особовому складу позивача з 01 березня 2017 року виключено із списку особового складу Західного регіонального управління (І категорії) та всіх видів забезпечення.

Із наданих на адвокатські запити представника позивача документів з питань грошового забезпечення ОСОБА_1 слідує, що йому під час проходження військової служби відповідачами у меншому, ніж законодавчо встановлено розмірі, виплачено додаткові види грошового забезпечення, право на які він набув у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, а саме: надбавку за кваліфікацію за період з грудня 2008 року по лютий 2017 року; надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з серпня 2009 року по лютий 2017 року; винагороду за тривалість безперервної 20-ти, 25-ти річної військової служби.

Позивач вказує, що виплату зазначених додаткових видів грошового забезпечення було упорядковано наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 20 травня 2008 року № 425, а отже такі мали виплачуватися у розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України у постанові від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова № 1294), зокрема: надбавка за класну кваліфікацію майстер 11 відсотків посадового окладу; надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі від 1 до 3 років 10 відсотків посадового окладу, від 3 до 5 років 15 відсотків посадового окладу, понад 5 років 20 відсотків посадового окладу; винагорода за тривалість безперервної 20-ти, 25-ти річної військової служби 1,5 та 2 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно. Однак виплату зазначених додаткових видів грошового забезпечення відповідачі проводили у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру, що є протиправним та порушує право позивача на належне грошове забезпечення.

Також позивач зазначає, що відповідач-1 у разі задоволення позову в частині нарахування та виплати заборгованості з надбавки за кваліфікацію та надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі зобов`язаний нарахувати йому одночасно компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати таких відповідно до вимог Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі № 380/17164/21 позовні вимоги задоволено повністю.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що за період проходження військової служби у Західному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України надбавка за кваліфікацію майстер, надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі та винагорода за тривалість безперервної 25-ти річної військової служби виплачувались позивачу в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі 50 відсотків установленого згідно з відповідними додатками до Постанови № 1294 розміру, відповідно до пункту 7 цієї постанови, наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 квітня 2014 року № 34, від 09 вересня 2014 року № 130, від 08 лютого 2015 року № 19, від 13 лютого 2017 року № 136-ос та розпоряджень Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21 січня 2008 року № 36, від 11 лютого 2016 року № 19. Отже, виплата позивачу згаданих додаткових видів грошового забезпечення під час проходження військової служби здійснювалась відповідачем-1 відповідно до вимог чинного законодавства, відтак його дії у цій частині є правомірними.

Щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів то апелянт зазначає, що позовні вимоги у цій частині є передчасними.

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі № 380/17164/21 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що з тлумачення положень пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007 видно, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50% установленого згідно із зазначеними додатками розміру.

Суд першої інстанції вказав, що додаткові види грошового забезпечення, визначені згідно з додатками 25-28, зокрема надбавка за кваліфікацію, впорядковані в Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженій України Адміністрацією державної прикордонної служби України від 20.05.2008 №425 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007.

Таким чином, з моменту затвердження вказаної Інструкції підстави для обмеження виплати надбавки за кваліфікацію в обсязі до 50% нормативно встановленого розміру відпали. Суд першої інстанції вказав, що оскільки з 29.06.2008 набрала чинності Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена Адміністрацією державної прикордонної служби України 20.05.2008 №425, відтак, відпали підстави для застосування обмеження розміру надбавки за кваліфікацію.

Крім того, суд першої інстанції вважає, що дії відповідачів щодо виплати позивачу надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі у період з серпня 2009 року по лютий 2017 року та винагороди за тривалість безперервної 20-ти та 25-ти річної військової служби у розмірі 50% від розміру, передбаченого Постановою № 1294, суперечать нормам законодавства.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 (з грудня 2008 року по лютий 2011 року) та Західному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України (з березня 2011 року по лютий 2017 року).

Наказом начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 23 лютого 2017 року № 91-ос По особовому складу позивача з 01 березня 2017 року виключено із списку особового складу Західного регіонального управління (І категорії) та всіх видів забезпечення.

Зі змісту наявних у матеріалах справи особистих карток грошового забезпечення та заробітної плати ОСОБА_1 за 2008-2017 роки видно, що позивачу нараховувалися та виплачувалися відповідачами наступні додаткові види грошового забезпечення (які є спірними у цій справі) за період з грудня 2008 року по лютий 2017 року:

- надбавка за кваліфікацію майстер: з грудня 2008 року по лютий 2011 року у розмірі 64,63 грн за місяць (у лютому 2009 року виплачено надбавку за кваліфікацію за три місяці грудень 2008 року, січень 2009 року, лютий 2009 року на загальну суму 179,30 грн); з березня 2011 року по лютий 2017 року в розмірі 77,00 грн за місяць, крім: березня 2011 року, в якому розмір надбавки за кваліфікацію становив 81,91 грн, квітня вересня 2011 року, в яких розмір надбавки за кваліфікацію становив по 79,75 грн за місяць, жовтня 2011 року, в якому розмір надбавки за кваліфікацію становив 76,54 грн та листопада 2011 року, в якому розмір надбавки за кваліфікацію становив 77,90 грн;

- надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі: з серпня 2009 року по лютий 2011 року у розмірі 58,75 грн за місяць; з березня 2011 року по лютий 2017 року у таких розмірах: у березні 2011 року в розмірі 74,46 грн; з квітня 2011 року по липень 2011 року в розмірі по 72,50 грн за місяць; у серпні-вересні 2011 року в розмірі 108,75 грн за місяць; у жовтні 2011 року в розмірі 104,38 грн; у листопаді 2011 року в розмірі 106,22 грн; з грудня 2011 року по вересень 2013 року в розмірі по 105,00 грн за місяць; у жовтні 2013 року в розмірі 205,48 грн; з листопада 2013 року по лютий 2017 року в розмірі по 140,00 грн за місяць;

- винагорода за тривалість безперервної 20-ти річної військової служби: у лютому 2011 року в розмірі 978,75 грн;

- винагорода за тривалість безперервної 25-ти річної військової служби: у січні 2016 року в розмірі 1535,00 грн.

Позивач, уважаючи протиправними дії відповідачів щодо нарахування та виплати за період з грудня 2008 року по лютий 2017 року таких додаткових видів грошового забезпечення, як надбавки за кваліфікацію майстер, надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі, винагороди за тривалість безперервної 20-ти, 25-ти річної військової служби в розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру, звернувся з цим позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо позовних вимог про протиправність дій щодо нарахування та виплати надбавки за кваліфікацію за період 2008 - 2017 роки в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру, апеляційний суд зазначає наступне.

Зі змісту наявних у матеріалах справи особистих карток грошового забезпечення та заробітної плати ОСОБА_1 за 2008-2017 роки суд встановив, що у період з грудня 2008 року по лютий 2017 року відповідачі нараховували та виплачували позивачу надбавку за кваліфікацію майстер у таких розмірах: з грудня 2008 року по лютий 2011 року у розмірі 64,63 грн за місяць (у лютому 2009 року виплачено надбавку за кваліфікацію за три місяці грудень 2008 року, січень 2009 року, лютий 2009 року на загальну суму 179,30 грн); з березня 2011 року по лютий 2017 року в розмірі 77,00 грн за місяць, крім: березня 2011 року, в якому розмір надбавки за кваліфікацію становив 81,91 грн, квітня вересня 2011 року, в яких розмір надбавки за кваліфікацію становив по 79,75 грн за місяць, жовтня 2011 року, в якому розмір надбавки за кваліфікацію становив 76,54 грн та листопада 2011 року, в якому розмір надбавки за кваліфікацію становив 77,90 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі Постанова №1294) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Вказаною Постановою затверджено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25-28, у додатку 25 передбачені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та інших розвідувальних органів, серед яких надбавка за кваліфікацію особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особи рядового, сержантського і старшинського складу, військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, що мають клас: перший 8 відсотків посадового окладу, «майстер» - 11 відсотків посадового окладу.

Відповідно до пункту 7 Постанови №1294 до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

Згідно з пунктом 2 Постанови №1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державним департаментом з питань виконання покарань (далі - державні органи).

Таким чином, Кабінет Міністрів України делегував, зокрема, Адміністрації Державної прикордонної служби упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.

29.06.2008 набрала чинності Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 20.05.2008 №425, прийнятим на виконання Постанови №1294 з метою визначення порядку й умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, відповідно до підпункту 3.13.1 пункту 3.13 якого особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; клас майстра - 11 відсотків посадового окладу.

Отже, Адміністрацією Державної прикордонної служби вищевказаною Інструкцією було упорядковано перелік додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України, до складу яких входить й надбавка за кваліфікацію.

Таким чином, аргументи скаржника щодо правомірності виплати позивачу надбавки за кваліфікацію за період з липня 2008 року по 2017 рік в розмірі 50% законодавчо встановленого розміру на підставі пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007 не заслуговують на увагу.

Застосування згаданих правових норм у наведений спосіб відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у зразковій справі № 808/8403/13-а, а тому такий відповідно до вимог частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає врахуванню при вирішенні даної справи.

При цьому, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування та виплату вказаної надбавки у належному розмірі.

Щодо аргументів скаржника про відсутність бюджетних коштів, як на причину неможливості виплати позивачу надбавки за кваліфікацію у розмірі, встановленому у додатку 25 до Постанови №1294, то на переконання суду апеляційної інстанції, такі не можуть прийматись до уваги, оскільки відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка в силу приписів частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» підлягає застосуванню судами як джерело права, органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань, реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними (рішення ЄСПЛ «Кечко проти України» (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та «Ромашов проти України» (заява № 67534/01, пункт 43)).

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007).

У Рішенні від 27 листопада 2008 року у справі № 1-37/2008 Конституційний Суд України вказав, що Закон про Державний бюджет України як правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобов`язання держави перед громадянами і територіальними громадами. Саме у виконанні цих зобов`язань утверджується сутність держави як соціальної і правової. Відповідно до статей 1, 3 Конституції України та принципів бюджетної системи (стаття 7 Кодексу) держава не може довільно відмовлятися від взятих на себе фінансових зобов`язань, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами, а повинна діяти ефективно і відповідально в межах чинного бюджетного законодавства (абзаци другий, третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 27 листопада 2008 року у справі № 1-37/2008).

У Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Щодо позовних вимог у частині нарахування та виплати відповідачами надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з серпня 2009 року по лютий 2017 року в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру, апеляційний суд зазначає наступне.

Зі змісту наявних у матеріалах справи особистих карток грошового забезпечення та заробітної плати ОСОБА_1 за 2008-2017 роки суд встановив, що у період з серпня 2009 року по лютий 2017 року відповідачі нараховували та виплачували позивачу надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі у таких розмірах: з серпня 2009 року по лютий 2011 року у розмірі 58,75 грн за місяць; з березня 2011 року по лютий 2017 року у таких розмірах: у березні 2011 року в розмірі 74,46 грн; з квітня 2011 року по липень 2011 року в розмірі по 72,50 грн за місяць; у серпні-вересні 2011 року в розмірі 108,75 грн за місяць; у жовтні 2011 року в розмірі 104,38 грн; у листопаді 2011 року в розмірі 106,22 грн; з грудня 2011 року по вересень 2013 року в розмірі по 105,00 грн за місяць; у жовтні 2013 року в розмірі 205,48 грн; з листопада 2013 року по лютий 2017 року в розмірі по 140,00 грн за місяць.

Надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі, виплачувалася позивачу в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі 50 відсотків установленого згідно з відповідними додатками до Постанови № 1294 розміру, відповідно до пункту 7 цієї постанови, наказів та розпоряджень Адміністрації Державної прикордонної служби України Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України на відповідні періоди.

Додатком 25 до Постанови № 1294 передбачено, що розмір надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі становить:

- від одного до трьох років 10 відсотків посадового окладу;

- від трьох до п`яти років 15 відсотків посадового окладу;

- понад п`ять років 20 відсотків посадового окладу.

В пункті 7 Постанови № 1294 Кабінет Міністрів України вказав, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру.

На виконання пункту 2 Постанови № 1294 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, відповідно до якої визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (до складу якою входять й додаткові види грошового забезпечення), а також самі додаткові види грошового забезпечення, серед яких й надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 3.23), яка виплачується військовослужбовцям, безпосередньо зайнятим на шифрувальній роботі на штатних посадах у шифрувальних органах, згідно із затвердженим Адміністрацією Державної прикордонної служби України переліком посад військовослужбовців та працівників, безпосередньо зайнятих на шифрувальній роботі в Державній прикордонній службі України.

За безперервний стаж на шифрувальній роботі виплачується щомісячна надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі в таких розмірах:

- від 1 до 3 років 10 відсотків посадового окладу;

- від 3 до 5 років 15 відсотків посадового окладу;

- понад 5 років 20 відсотків посадового окладу.

Отже, Адміністрацією Державної прикордонної служби України вищевказаною Інструкцією № 425 було упорядковано перелік, розмір та порядок виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, до складу яких входить і надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд приходить до переконання, що дії відповідачів щодо виплати позивачу надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі у період з серпня 2009 року по лютий 2017 року у розмірі 50% від розміру, передбаченого Постановою № 1294, суперечать нормам законодавства, оскільки наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 року № 425 упорядковано виплати додаткових видів грошового забезпечення, а отже такі мали виплачуватися у розмірі, визначеному Урядом у Постанові № 1294, зокрема, надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі: за безперервний стаж на шифрувальній роботі від одного до трьох років 10 відсотків посадового окладу; за безперервний стаж на шифрувальній роботі від трьох до п`яти років 15 відсотків посадового окладу; за безперервний стаж на шифрувальній роботі понад п`ять років 20 відсотків посадового окладу.

Щодо позовних вимог позивача у частині нарахування та виплати відповідачами винагороди за тривалість безперервної 20-ти та 25-ти річної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до особистих карток грошового забезпечення та заробітної плати ОСОБА_1 за 2008-2017 роки суд встановив, що у лютому 2011 року відповідач-2 виплатив позивачу винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби в розмірі 978,75 грн; у січні 2016 року відповідач-1 виплатив позивачу винагороду за тривалість безперервної 25-ти річної військової служби в розмірі 1535,00 грн.

Винагорода за тривалість безперервної військової служби виплачувалася позивачу в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі 50 відсотків установленого згідно з відповідними додатками до Постанови № 1294 розміру, відповідно до пункту 7 цієї ж постанови, наказів та розпоряджень Адміністрації Державної прикордонної служби України Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України на відповідні періоди.

Додатком 25 до Постанови № 1294 передбачено, що розмір винагороди за тривалість безперервної військової служби становить: за 20 років 1,5 розміру посадового окладу та окладу за військовим званням; за 25 років 2 розміри посадового окладу та окладу за військовим званням.

Аналогічно до надбавки за кваліфікацію та надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі виплата винагороди за тривалість безперервної військової служби була упорядкована Інструкцією № 425.

Відповідно до підпункту 3.25.1 пункту 3.25 розділу ІІІ Інструкції № 425 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби виплачується винагорода за тривалість безперервної військової служби в таких розмірах: 20 років 1,5 розміру посадового окладу і окладу за військовим званням; 25 років 2,0 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням.

Таким чином, дії відповідачів щодо виплати позивачу винагороди за тривалість безперервної 20-ти та 25-ти річної військової служби у розмірі 50% від розміру, передбаченого Постановою № 1294, суперечать нормам законодавства.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати надбавки за кваліфікацію та надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі з березня 2011 року по день фактичної виплати, апеляційний суд зазначає таке.

Стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація частини доходів проводиться тільки у випадку, якщо такі доходи були нараховані, але були затриманні строки їх виплати.

Оскільки нарахування та виплати позивачу надбавки за кваліфікацію та надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі не було, зазначене не свідчить про затримання строків виплати грошових доходів, апеляційний суд дійшов висновку, що така позовна вимога безпідставно передчасно задоволена судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до помилкового вирішення справи в частині стягнення компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати, через що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині; в решті рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі № 380/17164/21 в частині стягнення компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати скасувати та в цій частині прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі № 380/17164/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 13.11.2023 року