Справа № 460/3118/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 460/3118/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

08.02.2023 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 від 27.05.2022 №37 про відмову у призначення пенсії;

- зобов`язати відповідача-2 призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з 20.05.2022 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до загального страхового стажу періоди роботи в радгоспі "Павлопільський" із 05.06.1981 по 05.10.1986 та з 05.10.1986 по 31.05.1994.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 адміністративна справа № 460/3118/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Львівській області, Головного управління ПФУ в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, передана на розгляд по Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 17.03.2023 відкрите провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.05.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

27.05.2022 Головне управління ПФУ у Львівській області прийняло рішення №37 про відмову у призначенні пенсії із з тих підстав, що необхідний загальний страховий стаж для призначення пенсії за віком становить не менше 29 рік. При цьому, загальний страховий стаж, розрахований пенсійним органом, склав 27 років 7 місяців.

Позивач вказує, що зі змісту рішення від 27.05.2022 № 37 та листа Головного управління ПФУ в Донецькій області від 01.02.2023 № 0500-0202-8/10149 вбачається, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховані періоди роботи з 07.01.1980 по 31.05.1994, оскільки дата прийняття на роботу (07.01.1980) календарно не відповідає даті наказу про прийняття на роботу 05.05.1980, у зв`язку із чим не зарахований період роботи згідно з трудовою книжкою з 05.05.1980 по 31.05.1994. Крім того, запис про переведення з 01.06.1994 на інше підприємство заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58.

Відтак, ОСОБА_1 вважає, що пенсійний орган неправомірно прийняв рішення від 27.05.2022 № 37, не зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 05.05.1980 по 05.06.1981 та з 05.10.1986 по 31.05.1994, що в сумі складає 8 років 8 місяців, 28 днів, дійшовши висновку, що її загальний страховий стаж становить 27 років 7 місяців, чого недостатньо для призначення пенсії.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення, а тому звернулася до суду з цим позовом.

31.03.2023 Головне управління ПФУ в Донецькій області надіслало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволені позову. Зазначає, що на день звернення із заявою про призначення пенсії вік позивача становив 60 років 4 місяці 7 місяців. Згідно з наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу, страховий стаж на дату звернення позивача становить 27 років 07 місяців 00 днів.

Відповідач-2 вказує, що до страхового стажу не зараховано:

період роботи з 03.02.1978 по 30.10.1978, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки в записі № 1 відсутній номер та дата наказу про прийняття на роботу, а також виправлення дати прийняття на роботу не завірено належним чином;

період роботи з 07.01.1980 по 04.05.1980, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки дата прийняття на роботу (07.01.1980) календарно не відповідає даті наказу про прийняття на роботу 05.05.1980.

Таким чином, для зарахування вищезазначених періодів ОСОБА_1 необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані на підставі первинних документів.

Головне управління ПФУ в Донецькій області звертає увагу на те, що у рішенні про відмову в призначенні пенсії відсутня інформація про не зарахування періодів роботи з 05.05.1980 по 05.06.1981, з 05.10.1986 по 31.05.1994 у радгоспі "Павлопільський", тому зобов`язання щодо зарахування вищезазначеного періоду є передчасним, так як позивачу не відмовляли у зарахуванні вищезазначених періодів роботи.

З огляду на викладене, відповідач-2 вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у частині зобов`язання Головного управління ПФУ в Донецькій області призначити та виплачувати пенсію за віком із 20.05.2020, зарахувавши до загального страхового стажу періоди роботи в радгоспі "Павлопільський" з 05.05.1980 по 05.06.1981, з 05.10.1986 по 31.05.1994 року, відсутні.

Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

11.04.2023 Головне управління ПФУ у Львівській області подало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що до страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 03.02.1978 по 30.10.1978, з 07.01.1980 по 04.05.1980, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , оскільки містяться виправлення, неточності у даті наказу та відсутній наказ про прийняття на роботу. Для зарахування зазначених періодів роботи необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи, видані на підставі первинних документів.

Стверджує, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 у записі № 1-2 - є виправлення в даті прийняття на роботу та не завірено належним чином, також в записі № 1 відсутній номер та дата наказу про прийняття на роботу; запис № 5 - дата прийняття на роботу 07.01.1980 календарно не відповідає даті наказу про прийняття на роботу 05.05.1980.

Таким чином, пенсійний орган до страхового стажу не враховував періоди з 03.02.1978 по 30.10.1978 та з 05.05.1980 по 31.05.1994. Крім того, запис № 6 про переведення з 01.06.1994 на інше підприємство заповнений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.

Головне управління ПФУ у Львівській області зазначає, що записи в трудовій книжці щодо відомостей про роботу повинні вноситися відповідно до Інструкції № 58. Таким чином, для зарахування до страхового стажу періодів роботи за записами трудової книжки необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи або встановити факт належності цього документу заявнику в судовому порядку (п. 26 Порядку № 637).

З огляду на викладене, відповідач-1 вважає, що дії Управління є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, законах України та роз`яснювальних листах Пенсійного фонду України, а відтак адміністративний позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Із записів № 1-9 трудової книжки ОСОБА_1 від 18.10.1979 серії НОМЕР_2 , позивач працювала :

1. 03.02.1978 прийнята сезонною робочою у радгосп "Павлопільський";

2. 30.10.1978 звільнена у зв`язку із закінченням сезонних робіт;

3. 01.02.1979 прийнята сезонною робочою по вирощуванню овочів відділ № 3, радгосп "Павлопільський";

4. 18.10.1979 звільнена у зв`язку із закінченням сезонних робіт;

5. 07.01.1980прийнята в якості сезонної робочої відділ № 2 у радгосп "Павлопільський";

6. 04.05.1980 переведена штатною робочою відділ № 4;

01.06.1994 радгосп "Павлопільський" увійшов у склад Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча;

7. 01.06.1994 прийнята по переведенню підсобною робочою дільниці № 3 в Агроцех-2;

8. 01.06.1999 переведена тимчасово сторожем ц/тока;

9. 22.06.1999 переведена на постійну роботу сторожем ц/тока.

20.05.2022 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", додавши до заяви відповідні документи.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.05.2022 про призначення пенсії, визначене Головне управління ПФУ у Львівській області.

27.05.2022 Головне управління ПФУ у Львівській області за результатами заяви від 20.05.2022 про призначення пенсії, прийняло рішення № 37 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , яке обґрунтоване наступним:

"Страховий стаж особи становить 27 років 7 місяців.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період роботи з 03.02.1978 по 30.10.1978, згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки в записі № 1 відсутній номер та дата наказу про прийняття на роботу, а також виправлення дати прийняття не завірено належним чином;

- період роботи з 07.01.1980 по 04.05.1980, згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки дата прийняття на роботу (07.01.1980) календарно не відповідає даті наказу про прийняття на роботу 05.05.1980.

Для зарахування вищезазначених періодів необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи видані на підставі первинних документів".

01.02.2023 Головне управління ПФУ в Донецькій області листом № 0500-0202-8/10149 надало позивачу відповідь на запит від 25.01.2023 щодо призначення пенсії, зазначивши, що до страхового стажу не зарахований період роботи з 03.02.1978 по 30.10.1978, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , оскільки в записі № 1 відсутній номер та дата наказу про прийняття на роботу, а також виправлення дати не завірене належним чином; не зарахований період роботи з 07.01.1980 по 04.05.1980 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , оскільки дата прийняття на роботу (07.01.1980) календарно не відповідає даті наказу про прийняття на роботу 05.05.1980. Враховуючи зазначене, не зарахований наступний період роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 з 05.05.1980 по 31.05.1994.

Крім того, запис про переведення з 01.06.1994 на інше підприємство заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція). Отже, 27.05.2022 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років (копія рішення додається).

Вважаючи рішення від 27.05.2022 № 37 незаконним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058- IV (далі Закон № 1058- IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону № 1058- IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.

Частинами 1, 2 та 4 ст. 24 Закону № 1058- IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначена правова норма кореспондується з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженою постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань № 162 від 20.06.1974 (далі - Інструкція № 162), норми якої діяли до серпня 1993 року.

Абзацами першим, другим, четвертим пункту 2.2. Інструкції № 162 передбачалось, що заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.3. Інструкції № 162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується "1984.05.01", в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.; "05.01.1984". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.5. Інструкції № 162).

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на підставі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів (пункт 2.8. Інструкції № 162).

При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (абзац перший пункту 4.1. Інструкції № 162).

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Разом із цим, варто відмітити, що застосування Порядку № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу має місце лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також якщо містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Суд встановив, що трудова книжка ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 заведена адміністрацією радгоспу "Павлопільський", що підтверджується штампом і печаткою підприємства.

Відповідно до запису № 1 та № 2 трудової книжки позивача, 03.02.1978 ОСОБА_1 прийнята сезонною робочою у радгосп "Павлопільський" (підстава "за ведомостью"), 30.10.1978 звільнена у зв`язку із закінченням сезонних робіт (на підставі наказу № 176к від 02.11.1978).

Отже, із трудової книжки ОСОБА_1 № НОМЕР_3 суд встановив, що запис № 1 від 03.02.1978 не містить номера та дати наказу про прийняття ОСОБА_1 на роботу, а також наявне виправлення місяця прийняття на роботу.

Таким чином, для підтвердження періоду роботи ОСОБА_1 у радгоспі "Павлопільський" з 03.02.1978 по 30.10.1978 необхідні уточнюючі довідки про підтвердження трудового стажу у зв`язку із наявними виправленнями місяця прийняття позивача на роботу та відсутністю номеру та дати наказу про прийняття на роботу.

Відтак, суд погоджується із доводами відповідача-1 про не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 03.02.1978 по 30.10.1978, оскільки в записі №1 відсутній номер та дата наказу про прийняття на роботу, а також є істотні виправлення місяця прийняття позивача на роботу.

Так, за рішенням від 27.05.2022 № 37 пенсійний орган не зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 07.01.1980 по 04.05.1980 згідно з трудовою книжкою № НОМЕР_3 , оскільки дата прийняття на роботу (07.01.1980) календарно не відповідає даті наказу про прийняття на роботу - 05.05.1980.

У зв`язку із наведеним, суд вважає правомірним спірне рішення в частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 07.01.1980 по 04.05.1980, оскільки, як передбачено Інструкцією № 162, чинній станом на 1980 рік, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку.

Натомість запис № 5 про прийняття ОСОБА_1 на роботу вчинений 07.01.1980, у той час, як наказ № 66к прийнятий керівником 05.05.1980.

Відтак, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог в частині скасування рішення від 27.05.2022 № 37.

Щодо вимоги позивача про зарахування до загального страхового стажу періодів роботи з 05.05.1980 по 05.06.1981 та з 05.10.1986 по 31.05.1994, суд зазначає наступне.

У листі від 01.02.2023 № 0500-0202-8/10149 відповідач-2 зазначив, що період роботи з 07.01.1980 по 04.05.1980 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 не зарахований до трудового стажу ОСОБА_1 , оскільки дата прийняття на роботу - 07.01.1980 календарно не відповідає даті наказу про прийняття на роботу - 05.05.1980. Враховуючи зазначене, не зарахований наступний період роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 з 05.05.1980 по 31.05.1994. Крім того, запис про переведення з 01.06.1994 на інше підприємство заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція).

До листа від 01.02.2023 № 0500-0202-8/10149 відповідач-2 додав розрахунок стажу, що враховується для призначення пенсії ОСОБА_1 , зі змісту якого слідує, що до страхового стажу позивача зарахований період перебування у відпустці по догляду за дитиною з 06.06.1981 по 04.10.1986 (5 років, 3 місяці й 29 днів) та інші періоди роботи, починаючи з 01.06.1994.

Отже, спірними, як стверджує позивач, є не зараховані пенсійним органом періоди роботи з 05.05.1980 по 05.06.1981 та з 05.10.1986 по 31.05.1994.

Так, згідно із записом № 5 трудової книжки серія НОМЕР_2 , ОСОБА_1 07.01.1980 прийнята в якості сезонної робочої відділ № 2 у радгосп "Павлопільський" (підстава- наказ № 66к від 05.05.1980).

Згідно із записом № 6 ОСОБА_1 04.05.1980 переведена штатною робочою відділу №4 (підстава- наказ № 68к від 14.05.1980). 01.06.1994 радгосп "Павлопільський" увійшов до складу Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча.

Згідно із записом № 7 ОСОБА_1 01.06.1994 прийнята по переведенню підсобною робочою дільниці № 3 в Агроцех-2 (підстава - розпорядження № 1 від 08.06.1994).

На час внесення до трудової книжки ОСОБА_1 записів № 5 та № 6 діяла Інструкція про порядок заповнення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях № 162 від 20.06.1974, яка в подальшому припинила свою дію у зв`язку з прийняттям Інструкції № 58 від 29.07.1993.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.6 Інструкції № 58 визначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

Аналіз вищезазначених положень Інструкцій № 162 та № 58 дає підстави для висновку, що обов`язок ведення трудових книжок законодавцем покладений на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити працівника права на включення періоду роботи, який внесений до трудової книжки із формальними порушеннями правил ведення Інструкції, до страхового стажу працівника та на набуття права на пенсію з урахуванням такого періоду.

Більше того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Таким чином, доводи відповідача- 2 щодо не зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів з 05.05.1980 по 05.06.1981 та з 05.10.1986 по 31.05.1994 є безпідставними, оскільки відповідальність за правильність ведення трудових книжок покладена на власника підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган, а не на працівника.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, де суд касаційної інстанції зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Варто зауважити, що недоліки у заповненні трудової книжки, враховуючи відсутність сумніву та спору щодо належності трудової книжки позивачу, наявність інших обов`язкових реквізитів, є формальними та такими, що не спричиняють втрату юридичної сили всього документу.

Суд критично оцінює доводи відповідача-2 щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в радгоспі "Павлопільський" із 05.05.1980 по 05.06.1981 та з 05.10.1986 по 31.05.1994 також із урахуванням тієї обставини, що перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною з 06.06.1981 по 04.10.1986 відповідач-2 зарахував до її страхового стажу, у той час, як вказаний період фактично є частиною спірного періоду, тобто частиною періоду з 05.05.1980 по 05.06.1981 - (тут період по догляду за дитиною) - та з 05.10.1986 по 31.05.1994.

Отже, підхід відповідачів до розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.05.2022 є свідченням надмірного формалізму, який у питанні визначення права особи на призначення пенсії, враховуючи значення вказаного питання для заявника, розцінюється судом як прояв недобросовісності, нерозумності та непропорційності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача-2 щодо неврахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 05.05.1980 по 05.06.1981 та з 05.10.1986 по 31.05.1994 не відповідають критеріям обґрунтованості, добросовісності, розумності та пропорційності, а тому є протиправними.

Суд зауважує, що питання про врахування чи не врахування періодів роботи працівника до загального чи пільгового стажу роботи, та, як наслідок, призначення пенсії, є функціями пенсійного органу.

Натомість суд надає оцінку діям/рішенням пенсійного органу у разі виникнення спору про правомірність таких дій/рішень.

За правилами абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Звертаючись до суду із цим позовом позивач просить зобов`язати відповідача-2 призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з 20.05.2022 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до загального страхового стажу періоди роботи в радгоспі "Павлопільський" із 05.05.1980 по 05.06.1981 та з 05.10.1986 по 31.05.1994.

Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає, що порушене право позивача належить захистити шляхом зобов`язання відповідача-2 зарахувати до страхового стажу періоди роботи в радгоспі "Павлопільський" із 05.05.1980 по 05.06.1981 та з 05.10.1986 по 31.05.1994 та вирішити питання про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача-2 виплатити позивачу пенсію, оскільки виплаті пенсії передує її призначення, тому ця вимога є передчасною, позаяк суд не здійснює захист прав на майбутнє.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ; ) щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в радгоспі "Павлопільський" із 05.05.1980 по 05.06.1981 та з 05.10.1986 по 31.05.1994.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_4 ) періоди роботи в радгоспі "Павлопільський" із 05.05.1980 по 05.06.1981 та з 05.10.1986 по 31.05.1994 та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з дня подання заяви про призначення пенсії - 20.05.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн 44 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн 44 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.