Справа № 480/10396/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 його позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволений частково і визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Сумській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки № 33/39-1121 від 22.06.2021 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, яка виготовлена Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" Міністерства внутрішніх справ України. Зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" Міністерства внутрішніх справ України № 33/39-1121 від 22.06.2021 починаючи з 01 грудня 2019 року, із врахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення суду набрало законної сили, однак повне й фактичне його виконання не відбулося.

Відповідач провів перерахунок пенсії у наслідок якого виникла заборгованість по її виплаті у розмірі 134417,63 грн за період з 01.12.2019 по 30.06.2022, вказана заборгованість не виплачена. Відтак, рішення суду не виконувалось відповідачем у період з 01.12.2019 по 30.06.2022, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право у позивача на стягнення інфляційних втрат і три відсотки річних виникло з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

У зв`язку з вищезазначеним позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 26.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач до суду надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги вважає безпідставними та зазначив, що у ГУ ПФУ в Сумській області обліковується загальна сума коштів 180917,63 грн, перерахованих на виконання рішень Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі № 480/12019/21, за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 134417,63 грн та від 12.05.2023 у справі № 480/2183/23, за період з 01.07.2022 по 30.06.2023 в сумі 46500 грн, що буде виплачена за рахунок коштів, передбачених в бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету, оскільки відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України є порушенням бюджетного законодавства.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються статтею 23 цього Кодексу, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно п. 2 р. III Постанови правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21 2, затвердженої в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 "Про затвердження Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України" складання, розгляд, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України проводяться відповідно до вищевказаної Постанови та затверджується Кабінетом Міністрів України.

Станом на 18.10.2023 забезпечено виплату коштів, згідно з рішеннями суду, що набрали законної сили по 19.09.2020 включно.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 452/3296/16-ц дійшла наступного висновку щодо застосування ст.1166 ЦК України у правовідносинах щодо несвоєчасної виплати суми пенсії: "..правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, урегульовані Законом України "Про виконавче провадження", а тому несплачена Позивачеві сума пенсії, що підлягає стягненню на його користь за рішенням суду, не може вважатися майновою шкодою в розумінні статті 1166 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті в порядку виконання постанови суду, відтак зазначені норми права не застосовуються до спірних правовідносин".

Враховуючи зазначене, виплата коштів, нарахованих на виконання рішень суду буде здійснена за наявності бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати коштів, згідно з рішеннями суду, що набрали чинності у червні 2022 року та червні 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію, передбачену Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Сумській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки № 33/39-1121 від 22.06.2021 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, яка виготовлена Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" Міністерства внутрішніх справ України і зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" Міністерства внутрішніх справ України № 33/39-1121 від 22.06.2021 починаючи з 01 грудня 2019 року, із врахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення суду набрало законної сили, однак повне, фактичне його виконання не відбулося.

Відповідач провів перерахунок пенсії у наслідок якого виникла заборгованість по її виплаті у розмірі 134417,63 грн за період з 01.12.2019 по 30.06.2022, вказана заборгованість не виплачена.

В статті11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено: "Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. 6.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події".

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Як зазначено у ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи суд не вбачає наявність цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачем як суб`єктом владних повноважень, наявність цивільно-правового порушення з боку відповідача, який мав би складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

У відповідача не виникло перед позивачем грошового зобов`язання в порядку ст.11 ЦК України як зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України, а відтак відповідач не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання у розумінні ст. 625 ЦК України.

Також, за змістом норми права наведеної у ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Проте, у позивача не виникло право на застосування наслідків порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 не визначено грошового зобов`язання до стягнення, таке рішення має зобов`язальний характер, а тому у справі відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч.2 ст.625 ЦК України.

Враховуючи наведене вище, а саме, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 не визначено розмір заборгованості щодо перерахунку та виплати пенсії позивача, стягнення грошових сум ним не встановлено, тобто між сторонами відсутні грошові зобов`язання, то суд вважає, що вимога позивача про стягнення суми індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми боргу не підлягає задоволенню.

Аналогічне застосування норм права відображено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі № 826/7444/16, а також постановах апеляційних адміністративних судів: постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі № 826/17595/18; постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 420/9227/20; постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі № 646/4625/20.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд визнає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Оскільки у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення інфляційних витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал