Справа № 420/12226/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/12226/23

Категорія:111030000 Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 27.07.2023р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- №0-1520 від 15 березня 2019 року про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік у сумі 27 271,03 грн.;

- №0-1520 від 21 квітня 2020 року про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік у сумі 27 545,53 грн.;

- №0-1520 від 22 березня 2021 року про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік у сумі 27 881,03 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що на підставі виконавчого листа суду, державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно і кошти позивача сама тоді йому й стало відомо про існування податкового боргу. Однак, ОСОБА_1 стверджує, що він не є власником нерухомого майна за яким нарахований податковий борг, а отже не повинен сплачувати податок на житловий будинок АДРЕСА_1 . В той же час власником спірного оподаткового нерухомого майна за вказаними вище податковими повідомленнями рішеннями є ОСОБА_2 .

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відповідно до даних витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу належать об`єкти нерухомого майна (житловий будинок з надвірними будівлями) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 610 кв.м, а відтак, з урахуванням рішень Довжанської сільської ради №134-VII від 22 червня 2017 року, Окнянської селищної ради №16/2-VII від 20 червня 2018 року та №728/14-VII від 12 червня 2019 року про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території ради, податковим органом правомірно були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано:

- податкове повідомлення рішення ГУ ДФС в Одеській області №0-1520 від 15 березня 2019 року про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік у сумі 27 271,03 грн;

- податкове повідомлення рішення ГУ ДПС в Одеській області №0-1520 від 21 квітня 2020 року про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік у сумі 27 545,53 грн;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №0-1520 від 22 березня 2021 року про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік у сумі 27 881,03 грн.

Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 073,60 грн.

В апеляційній скарзі ГУ ДПС в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права та з з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що пп.266.7.3 п.266.7 ст.266 ПК України мають право звернутися до контролюючого органу з письмовою заявою для перевірки звірки даних, зокрема щодо об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, втім позивач не скористався цим правом, а тому повинен нести відповідальність.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є вірним, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.18-19, 73-74), останній має на праві власності: земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0512 за адресою: Одеська область, Окнянський район, сщ/рада Окнянська.

Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12 січня 2012 (а.с.41-41), та витягу Про державну реєстрацію прав від 08 квітня 2011 року (а.с.45-46), ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, с.Довжанка на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08 квітня 2011 року №9 (а.с.43-44).

Матеріали справи містять технічний паспорт на будинок садибного типу за адресою Одеська область, Подільський район, Окнянська територіальна громада, с.Довжанка (станом на 01 січня 2021 року), АДРЕСА_1 (а.с.23) та витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інвентаризації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.24-40), замовником технічної інвентаризації у яких зазначено: ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.50-51), 07 грудня 2022 року зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_2 ; підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер АДРЕСА_2 .

Також, відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.74-75), житловий будинок, загальна площа 610 кв.м., адреса об`єкта: АДРЕСА_1 без назви, будинок б/н належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , реєстрація права власності на нерухоме майно: 08 квітня 2011 року.

Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення, яким ОСОБА_1 визначено податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а саме: №0-1520 від 15 березня 2019 року (а.с.10, 67) за податковий період 2018 рік, сума податкового зобов`язання: 27 271,03 грн.

Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення, якими ОСОБА_1 визначено податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а саме:

№0-1520 від 21 квітня 2020 року (а.с.11, 68) за податковий період 2019 рік, сума податкового зобов`язання: 27 545,53 грн;

№0-1520 від 22 березня 2021 року (а.с.12, 69) за податковий період 2020 рік, сума податкового зобов`язання: 27 881,03 грн.

Відповідно до розрахунків податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, по об`єктах оподаткування, що належать ОСОБА_1 (а.с.70-72), сума податку розрахована по об`єкту житловий будинок, загальна площа 610 кв.м., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 без назви, будинок б/н й нараховані податкові зобов`язання.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є власником об`єкта оподаткування: житлового будинку, загальна площа 610 кв.м., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , за яким податковим органом позивачу нараховані податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у 2018-2020 роках.

З огляду на те, що відповідачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено, що у 2018-2020 роках позивач був власником об`єкта оподаткування за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 610 кв.м., можна зробити висновок, про відсутність необхідної та достатньої підстави для застосування ст. 266 ПК України, у контексті спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, пп.266.1.1 п.266.1, пп.266.2.1 п. 266.2, пп.266.3.1 п.266.3, пп.266.5.1 п.266.5, пп.266.6.1 п.266.6, пп.266.7.1 п.266.7 ст. 266 ПК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно пп.266.1.1 п.266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Положення пп.266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно пп.266.3.1 п.266.3 ст. 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно пп.266.3.2 п.266.3 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно пп.266.5.1 п.266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно пп.266.6.1 п.266.6 ст. 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Абзацом 7 пп.266.7.1 п.266.7 ст. 266 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно пп.266.7.2 п.266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно пп.266.7.1 п.266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

З аналізу викладеного вбачається, що обчислення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, здійснюється виходячи із загальної площі об`єкта житлової нерухомості зменшеної відповідно пп.266.4.1 п.266.4 ст. 266 ПК України, та відповідної ставки податку, шляхом множення бази оподаткування на ставку податку.

Як зазначалось раніше, відповідно до п.266.1.1. ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 є власником об`єкта оподаткування: житлового будинку, загальна площа 610 кв.м., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , за яким податковим органом позивачу нараховані податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у 2018-2020 роках.

З огляду на те, що відповідачем не доведено, а судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено, що у 2018-2020 роках позивач був власником об`єкта оподаткування за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 610 кв.м., можна зробити висновок, про відсутність необхідної та достатньої підстави для застосування ст. 266 ПК України, у контексті спірних правовідносин.

При цьому, оскільки апеляційна скарга відповідача не містить доводів щодо пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду, а вмотивована виключно незгодою з мотивувальною частиною рішення суду першої інстанції, колегія суддів, з врахуванням правової позиції висловленої Верховним Судом у постанові від 12 липня 2023 року по справі №420/11674/21, не досліджує у даному апеляційному провадженні питання строків звернення позивача з позовом до адміністративного суду.

Підбудовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.