Справа № 120/8246/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 листопада 2023 р. Справа № 120/8246/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова, інспектора ПС вищої категорії - начальника групи віпс "Вінниця" (тип А) майстер-сержант Олега Салія про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова, інспектора ПС вищої категорії - начальника групи віпс "Вінниця" (тип А) майстер-сержант ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано прийняттям відповідачем протиправного рішення про відмову у перетині державного кордону. Зокрема, позивач акцентує увагу на тому, що він є особою з інвалідністю другої групи та ним було надано увесь необхідний пакет документів на підтвердження цього факту, що дає йому право на виїзд закордон.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Серед іншого, вказує, що порядок перетинання громадянами України державного кордону визначений Правилами перетинання державного кордону України містить чіткий перелік документів, що не були надані позивачем під час проходження прикордонного контролю.

Ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд встановив наступне.

12.05.2023 року позивач прибув на пункт пропуску "Могилів-Подільський-Отачь" для проходження прикордонного та митного контролю з метою перетину кордону для виїзду в Республіку Молдова із наступним пакетом документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасова довідку № 175 від 25.04.2023 року, довідку МСЕК серії 12 ААГ № 334135 від 01.03.2023 року.

Уповноваженою особою підрозділу охорони державного контролю, інспектором ПС вищої категорії віпс "Вінниця" (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б) майором-сержантом ОСОБА_3 прийнято рішення МП-0959 від 12.05.2023 року про відмову у перетині державного контролю на виїзд з України громадянина України, який досяг 16-річного віку ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставин справи, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Зазначеному кореспондує ст. 1 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року № 3857-XII (далі Закон № 3857-XII).

Відповідно ст. 6 Закону України "Про прикордонний контроль" від 05 листопада 2009 року №1710-VI (далі Закон № 1710-VI) перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.

Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Згідно ч.1 ст.7 Закону № 1710-VI паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

Відповідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст.ст. 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 грудня 2015 року № 389-VIII (далі Закон № 389-VIII) воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, зокрема, встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Указом Президента України від 24.12.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022р. № 2102-ІХ.

Пунктом 3 Указу № 64/2022 передбачено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст.ст. 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч.1 ст. 8 Закону № 389-VIII.

У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений Указами Президента України та діє станом на момент розгляду справи по суті.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2010 року № 724) (далі - Правила № 57) визначають порядок та умови перетинання громадянами України державного кордону, зокрема й під час дії воєнного стану.

Так, згідно п. 2 Правил № 57 у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Відповідно п. 2-1 Правил № 57 у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право, зокрема, особи з інвалідністю за наявності посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідки для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики (далі - документи, що підтверджують інвалідність).

Суд наголошує, що до внесення змін до вищезазначеного положення Правил № 57 постановою КМУ від 28.10.2022 року № 1212 "Про внесення змін до Правил перетинання державного кордону громадянами України", вказана норма містила ще такий підтверджуючий документ - довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

Зокрема, вказаною постановою КМУ внесено зміни до Правил № 57 (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2022 року № 1044), виключивши в абзаці другому п. 2-1 слова і цифри "довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (форма первинної облікової документації № 157-1/о) або".

Тобто з урахуванням вищенаведених змін в Правила № 57, довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії 12 ААГ № 3341355, відповідно до якої позивачу присвоєно II групу інвалідності на день виникнення спірних правовідносин не мала юридичної сили для перетину кордону, без пенсійного посвідчення, або посвідчення особи з інвалідністю, яке підтверджує відповідний статус, чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги.

Натомість, відповідно до матеріалів справи для перетину державного кордону надав довідку тимчасово за відсутністю посвідчень № 2164 від 17 лютого 2023 року.

Разом з тим, суд констатує, що довідка про тимчасово за відсутністю посвідчення не може бути достатнім документом, що підтверджує відповідний статус (особи з інвалідністю ІІ групи) для перетину особою державного кордону.

Розвиваючи вказане, суд наголошує, що тимчасова довідка за відсутності посвідчень не надає право на перетинання державного кордону як особі з інвалідністю, оскільки тимчасові посвідчення надають її власникам право користуватися законними пільгами.

Натомість, право на перетин державного контролю під час воєнного стану регламентовано імперативними приписами відображеними шляхом зазначення вичерпного переліку підстав для виїзду закордон та, відповідно, з визначенням конкретних документів необхідних для підтвердження таких підстав.

Такі обмеження прав водночас характеризуються законністю мети, легітимністю підстав таких обмежень, обсягом прав, які підпадають під такі обмеження, межі, визначені тимчасовим періодом дії особливого режиму воєнного стану. Указане цілком узгоджується з приписами статті 64 Конституції України, норми якої знайшли своє продовження у правовому регулюванні Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відтак, суд констатує, що позивачем при перетині державного кордону було надано недостатній перелік документів відповідно до положень п. 2-1 Правил № 57.

Принагідно суд зазначає, що рішення про відмову в перетині державного кордону є актом одноразового застосування, а відтак не є юридичною забороною виїзду закордон у подальшому за наявності відповідних на те підстав.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що рішення відповідача про відмову в перетинанні державного кордону є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування в судовому порядку відсутні. Відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова, інспектора ПС вищої категорії - начальника групи віпс "Вінниця" (тип А) майстер-сержант ОСОБА_2 (вул. Острівська, 2, м. Могилів-Подільський, Вінницька обл., ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович