Справа № 161/18376/23
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/311/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Літвака О.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

23.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що постановою поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Волинській області Савицького Івана Олексійовича серії ЕАТ № 7919730 від 11.10.2023 року( далі оскаржувана постанова), яку він отримав поштою 19.10.2023 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Згідно даної постанови ОСОБА_1 о 18 год. 23 хв. у м. Луцьку по вул. Гущанській, 65, керуючи транспортним засобом Kia Sorento, н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п.п.8.4 ПДР України. З оскаржуваною постановою він не погоджується, вважає її незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відображає дійсних обставин справи та винесена з порушенням норм чинного законодавства. Вказує, що дорожній знак 3.34 по вул. Гущанській, 65 у м. Луцьку не відповідає критеріям ДСТУ 4100:2021 «Знаки дорожні». Крім того, поліцейським не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також не враховано пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Враховуючи наведене, просить суд скасувати оскаржувану постанову та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі.

08.11.2023 року представником відповідача було подано відзив на вищевказану позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП відбулося з повним дотриманням матеріальних норм та чинних норм процесуального законодавства, а його доводи, викладні у позовній заяві не відповідають дійсним обставинам справи та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав із викладених у позові підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письомові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.10.2023 року поліцейським роти № 2 батальйону УПП у Волинській області Савицьким І.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАТ № 7919730, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 11.10.2023 року о 18 год. 22 хв. у м. Луцьку по вул. Гущанській, 65, керуючи транспортним засобом Kia Sorento, н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п.п.8.4 «в» ПДР України.

Відповіднодо п. 8.4 в) ПДР України - заборонні знаки, запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Вимога дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

В межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не поширюється дія знаку: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; за наявності під ним таблички на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно з ПДР України знак 3.34 «Зупинку заборонено» діє від місця його встановлення до найближчого перехрестя за ним.

За порушення вищевказаних вимог ПДР наступає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В обгрунтування своїх заперечень щодо законності постанови та відсутності в своїх діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що жодних порушень вимог ПДР він не допустив, дорожній знак встановлено із недостатньою видимістю, а при розгляді справи щодо нього працівником поліції було порушено чинні норми процесуального права.

Однак, з такими доводами позивача погодитися неможливо з огляду на наступне.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП повністю підтверджується відеозаписом з технічного приладу із портативного нагрудного відеореєстратора працівника поліції від 11.10.2023 року.

У свою чергу, постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7919730 від 11.10.2023 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

На переконання суду, дії поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Волинській області Савицького І.О. при винесенні щодо відповідача оскаржуваної постанови у повній мірі відповідали вимогам процесуального та матеріального права, правопорушення вчинене ОСОБА_2 підтверджене належними, допустимими та достатніми доказами.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про безпідставність доводів ОСОБА_1 які викладені в його адміністративному позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальниий суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Волинській області ДПП про скасування постанови.

У зв`язку з відмовою у позові, суд, виходячи із положень ст. 139 КАС України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на нього.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук