Справа № 607/20606/23
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2023 Справа №607/20606/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Шимків Л..І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, просить скасувати постанову винесену Інспектором ВП № 1 (м. Борщів) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Джумагою Миколою Романовичем серії БАД № 936126, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 та частиною другою статті 122 КУпАП, відповідно до частини другої статті 36 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Позов мотивовано тим, що він транспортним засобом не керував, а стояв на узбіччі, коли підійшли працівники поліції.

Від відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позов, в якому представник просить відмовити в позові. Зазначає, що при винесенні оскарженої постанови інспектор діяв у відповідності до вимог закону, а факт вчинення адміністративних правопорушень підтверджується відео. Твердження позивача, викладені ним в позовній заяві, спрямовані на уникнення відповідальності, адже на відео з нагрудного реєстратора поліцейського чітко зафіксовано, як позивач керував транспортним засобом не будучи пристебнутим паском безпеки, а також не увімкнув аварійно-світлову сигналізацію. Поліцейські не під`їжджали до нього ззаду і темно не було, був світлий час доби.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу в їх відсутності.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 936126 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за те, що він 17.10.2023 близько 17 год. 26 хв. по вул. С. Бандери в м. Заліщики, Чортківського району, Тернопільської області, керував транспортним засобом марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , без пристебнутого паска безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною п`ятою статті 121 КУпАП та під час зупинки вказаного транспортного засобу не увімкнув аварійно світлову сигналізацію чим порушив п. 9.9.6 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.

Судом досліджено відеозаписи нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора службового автомобіля, на яких зафіксована зупинка транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 поліцейськими та процедура оформлення оскаржуваної постанови.

Розглянувши справу, суд доходить таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вирішуючи позов в частині оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення суд виходить із такого.

Частиною п`ятою статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено адміністративну відповідальність та адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн), за Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Пунктом 2.3 в) Правил дорожнього руху України на водія покладений обов`язок для забезпечення безпеки дорожнього руху на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без ременя безпеки зафіксований матеріалами відео фіксації нагрудних камер поліцейських та реєстратора автомобіля. При цьому, в оскаржуваній постанові є посилання на технічний пристрій, на який здійснювався відеозапис.

Суд відхиляє доводи позивача, про те, що він стояв на узбіччі та не рухався, коли до нього підійшли працівники поліції, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими відеозаписами.

Тому, факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення є доведеним.

Вирішуючи справу в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП суд виходить із такого.

В силу вимог п. 9.1 (ґ) ПДР, попереджувальними сигналами є увімкнення аварійної сигналізації.

Пунктом 9.2 ПДР руху встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вимог п. 9.9 (б) ПДР, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Аналіз вищенаведених ПДР встановлює, що в одному випадку увімкнення аварійної сигналізації виникає за передбачених та визначених умов, а у іншому випадку встановлений обов`язок подання попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, при цьому за не виконання останніх вимог прямо передбачена відповідальність, встановлених частиною другою статті 122 КУпАП.

Положеннями частини другої статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Враховуючи викладене, порушення позивачем вимог п. 9.9 (б) ПДР України після зупинки на вимогу поліцейського, а саме не увімкнення аварійної світлової сигналізації, не може бути кваліфіковане за частиною другою статті 122 КУпАП, оскільки відсутній факт порушення позивачем правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що приписами статті 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121 - 128, ч. 1 і 2 ст. 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Суд, який переглядає оскаржувану постанову не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у постанові про адміністративне правопорушення, не має право пред`являти нових звинувачень, оскільки це буде вважатися порушенням права на захист. (подібні висновки викладені у рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016).

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відповідачем було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача п. 9.9 (б) ПДР за частиною другою статті 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

За таких обставин суд доходить висновку, що порушення позивачем вимог п. 9.9. «б» Правил дорожнього руху, а саме після зупинки на вимогу поліцейського не увімкнення аварійної світлової сигналізації, свідчить про відсутність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого саме частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за зазначеної статтею.

Згідно статті 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення щодо скасування постанови в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження по справі в цій частині закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні позову про скасування постанови в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 КУпАП слід відмовити.

Оскільки при винесені оскаржуваної постанови відповідачем застосовані норми статті 36 КУпАП, яка визначає, що при декількох правопорушеннях стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, розмір штрафу визначено за більш серйозне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 121 КУпАП - 30 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн, то підстави для коригування адміністративного стягнення відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 242, 244, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 7, 33, 245, 251, 268, 280, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 936126 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП, а провадження по справі в цій частині закрити.

В задоволенні решти позовних вимог про скасування постанови в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП - відмовити.

Розмір накладеного стягнення у вигляді штрафу за частиною п`ятою статті 121 КУпАП в розмірі 510 гривень залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або в апеляційний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, , вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46000.

Головуючий суддяВ. М. Позняк