Справа № 640/4416/20
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4416/20
УХВАЛА

14 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Оксененка О.М., суддів Аліменка В.О. та Мельничука В.П., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністра інфраструктури України, Міністерства інфраструктури України про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністра інфраструктури України, Міністерства інфраструктури України, в якому просив:

- визнати дії і бездіяльність Міністра інфраструктури України з 25.11.2019 по 25.02.2020 протиправними;

- зобов`язати відповідача розглянути і надати йому відповіді на заяву № 1, заяву № 2 і заяву №3;

- зобов`язати відповідача відновити йому поштове обслуговування за місцем його постійного місця проживання і реєстрації, тобто через ВПЗ Київ-59.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, позивачем подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху, з підстав не сплати судового збору та надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії зазначеної ухвали.

Копію зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції скаржником отримано 31 жовтня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 165).

У свою чергу, 31 жовтня 2023 року, повторно 01 листопада 2023 року та втретє 03 листопада 2023 року на адресу суду апеляційної інстанції від позивача надійшла заява від 31.10.2023, в якій останній просить ухвалити додаткове судове рішення про звільнення його від сплати будь-якого судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі раніше постановлених судових рішень та норми закону, встановленої приписом пункту 1 частини першої статті 252 КАС України.

Вказана заява обгрунтована тим, що його неодноразово по цій справі звільняли від сплати судового збору, зокрема на підставі ухвали від 02.11.2020 та ухвали від 09.02.2021, тому наявні підстави для звільнення його від сплати будь-якого судового збору.

Розглянувши вищевказане клопотання, колегія суддів вважає його необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, частина друга статті 3 Закону України «Про судовий збір» містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з положеннями частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, умовою звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати є такий майновий стан сторони, який не дозволяє його сплатити.

Пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України, визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У зв`язку з цим, обставини пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, не можуть вважатися достатніми для звільнення від такої сплати.

Згідно з пунктом 11 Рекомендацій щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, що прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи, прийняття до судочинства не повинно обумовлюватися сплатою стороною державі будь-якої грошової суми, розміри якої нерозумні стосовно до даної справи; у тій мірі, в якій судові витрати є явною перешкодою для доступу до правосуддя, їх слід, по можливості, скоротити або анулювати.

Водночас, практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

Тобто, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

У свою чергу, апелянт наголошує на тому, що у відповідності до наявних у матеріалах справи ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2020 та ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2021 він є звільненим від сплати судового збору з огляду на його скрутне матеріальне становище, так як розмір судового збору перевищує 5 відсотків річного доходу.

Колегія суддів враховує наявні у матеріалах справи докази неможливості сплатити судовий збір, зокрема відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих станом на 05.10.2020 згідно яких у період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року ОСОБА_1 мав 5034,16 грн доходу; довідку про доходи №582817 згідно якої ОСОБА_1 за 2019 рік отримав 28870,10 грн пенсії.

Однак, зазначена інформація підтверджує відсутність належного доходу у ОСОБА_1 лише протягом 2019 року - 2 кварталу 2020 року, у той час як вищевказані норми вказують на можливість звільнення чи відстрочення судового збору через відсутність у скаржника відповідного доходу, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, враховуючи, що апеляційна скарга на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року була подана у липні 2023 року.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що позивач, наразі, не має жодного офіційного заробітку та має скрутне матеріальне становище, та розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (2022 рік), що позбавляє його можливості сплатити судовий збір за подання даного позову на загальних підставах.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до переконання про неможливість задоволення поданого клопотання скаржника стосовно звільнення його від сплати судового збору, через його необґрунтованість.

Таким чином, станом на момент постановлення даної ухвали, скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги та не виконано у повному обсязі вимоги, зазначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Правовими положеннями частини другої статті 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Так, пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи зазначені вимоги норм процесуального права та той факт, що станом на момент постановлення даної ухвали, скаржником не було усунуто недоліки апеляційної скарги у повному обсязі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року у строк встановлений ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року, зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 169, 296, 298, 321, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністра інфраструктури України, Міністерства інфраструктури України про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Направити копію ухвали про повернення апеляційної скарги учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Направити апелянту копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені статтею 329 КАС України.

Суддя-доповідач О.М. Оксененко

Судді В.О. Аліменко

В.П. Мельничук