Справа № 620/10459/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року Чернігів Справа № 620/10459/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомКерівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області
до Сосницької селищної ради
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:

Керівник Корюківської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області з позовом до Сосницької селищної ради про визнання протиправною бездіяльності Сосницької селищної ради у сфері поводження з відходами щодо невнесення змін до паспорту місця видалення відходів «Полігон побутових відходів смт Сосниця» №164 від 28.12.2010, що розташоване на території Сосницької селищної ради Корюківського району Чернігівської області у смт Сосниця (координати 51.565402, 32.488520); зобов`язання Сосницької селищної ради вжити заходи щодо внесення змін до паспорту місця видалення відходів №164 від 28.12.2010.

В обґрунтування своїх вимог виконуючим обов`язки керівника Козелецької окружної прокуратури зазначено, що Сосницькою селищною радою не забезпечено в повному обсязі виконання делегованих та власних повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме: не внесено змін до спеціальних паспортів місць видалення відходів, а саме паспорту МВВ №164 від 28.12.2010 (полігон твердих побутових відходів в смт Сосниця).

Відповідачем був поданий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що на даний час діє Закон України «Про поводження з відходами», яким не передбачено внесення до паспорту місця видалення відходів, що виключає правомірність заявлених вимог прокурором. Окрім того, вказує на протиправність посилання нормативно-правові акти, що були розроблені на підставі Закону України «Про відходи», оскільки вони втратили свою актуальність разом із самим законом. Разом із тим, Сосницькою селищною радою було зібрано та направлено до Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської ОДА необхідні документи для внесення змін до паспорту, однак останнім повідомлено, що в Україні стартувала реформа системи управління відходами, відповідно до змін в законодавстві, повноваження ОДА визначені ст. 25 Закону не передбачають затвердження паспортів місць видалення відходів. Надані радою дослідження мають бути враховані при розробці регіонального та місцевого планів управління відходами.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій вказав на безпідставність доводів відповідача, оскільки Інструкція про зміст і складання паспорта місць видалення відходів, затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 14.01.1999 № 12, є діючою, що свідчить про необхідність виконання вимог законодавства щодо ведення паспортів на місця видалення відходів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Корюківською окружною прокуратурою в ході вивчення стану додержання вимог законодавства у сфері поводження з відходами в межах Корюківського району виявлено порушення у вказаній сфері.

Так, за інформацією Департаменту екології та природних ресурсів № 04-23/350 від 27.02.2023 Сосницькою селищною радою розроблено та затверджено паспорт місця видалення відходів - полігон твердих побутових відходів смт Сосниця № 164 від 28.12.2010. Рік початку експлуатації 1989 (а.с. 12-18).

Водночас, як зазначає позивач, зміни до паспорту МВВ від 28.12.2010 (полігон твердих побутових відходів в смт Сосниця) впродовж 2012-2023 років не вносились. До вказаного паспорта в 2012 році внесено зміни лише щодо обсягів видалених відходів. Вказаний паспорт не містить відомості про системи спостережень (моніторинг) за якістю вод, ґрунтів та атмосферного повітря в районі МВВ, відомості про забруднення природного середовища у районі МВВ, порушення вимог експлуатації МВВ тощо.

Відповідно до інформації Департаменту екології та природних ресурсів № 04-23/1023 від 26.05.2023, площа земельної ділянка, зайнятої під полігоном твердих побутових відходів в смт. Сосниця, становить 3,9 га, за географічними координати 51.565402, 32.488520.

Також, позивачем встановлено, що у березні 2021 року Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Сосницькою селищною радою Корюківського району Чернігівської області, у ході якої зафіксовано порушення вимог щодо поводження з відходами.

Керівник Корюківської окружної прокуратури, вважаючи, що Сосницька селищна рада зобов`язана вчинити відповідні дії щодо внесення змін до паспорту місця видалення відходів «Полігон побутових відходів смт Сосниця» №164 від 28.12.2010, звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до норм Закону України «Про прокуратуру» прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 38 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для управління відходами, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію;

Згідно підпункту 6 пункту «а» стаття 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення, знешкодження та захоронення трупів тварин.

Підпунктом 1 пункту «а» статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, власні (самоврядні) повноваження, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

У відповідності до частини п`ятої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

В силу вимог статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Враховуючи вищенаведене, органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території Сосницької територіальної громади на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді є Сосницька селищна рада Чернігівського району Чернігівської області.

Так, з огляду на матеріали справи, відповідачем було проведено дослідження землі, атмосферного повітря та зібрані документи направлено для внесення змін до паспорту МВВ до Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації.

Водночас, згідно із наданої інформації Департаментом екології та природних ресурсів Чернігівської ОДА, остання вказала на те, що 09.07.2023 стартувала реформа управління відходами, й згідно із нормами чинного на даний час законодавства повноваження обласних державних адміністрацій не передбачають затвердження паспортів місць видалення відходів, а подані Сосницькою селищною радою дослідження мають бути враховані при розробці регіонального та місцевого планів управління відходами (а.с. 59).

Правові, організаційні, економічні засади діяльності щодо запобігання утворенню, зменшення обсягів утворення відходів, зниження негативних наслідків від діяльності з управління відходами, сприяння підготовці відходів до повторного використання, рециклінгу і відновленню з метою запобігання їх негативному впливу на здоров`я людей та навколишнє природне середовище визначає Закон України «Про управління відходами».

Згідно пунктів 3, 21, 27 частини першої статті 1 Закону України «Про управління відходами» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: видалення відходів - операція, що не є відновленням відходів, навіть якщо одним із наслідків такої операції є використання речовин або енергії. Перелік операцій з видалення відходів наведено в додатку 1; оброблення відходів - операція з відновлення або видалення відходів, включаючи підготовку відходів до таких операцій; полігон - місце захоронення відходів, призначене для їх розміщення на поверхні чи під поверхнею (підземне) землі, включаючи: внутрішні місця для видалення відходів, на яких утворювач відходів - суб`єкт господарювання здійснює видалення власних відходів на місці утворення; постійні місця, на яких відходи розміщуються понад один рік.

Частина 1 статті 20 Закону України «Про управління відходами» встановлює, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, належить:

1) забезпечення формування державної політики у сфері управління відходами;

2) затвердження порядку розроблення планів управління відходами підприємств, установ та організацій;

3) затвердження порядку державного обліку відходів та подання звітності;

4) затвердження правил технічної експлуатації установок із спалювання відходів та установок із сумісного спалювання відходів;

5) затвердження правил технічної експлуатації полігонів, припинення експлуатації, рекультивації та догляду за полігонами після припинення їх експлуатації;

6) затвердження форми та порядку обліку відходів;

7) затвердження порядку розроблення програми контролю та моніторингу полігону та вимог до неї;

8) укладання в передбаченому законом порядку міжнародних договорів України щодо співробітництва у сфері управління відходами та контролю за транскордонним перевезенням відходів;

9) забезпечення обміну інформацією з центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями у сфері управління відходами.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про управління відходами» до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері управління відходами належить:

1) участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері управління відходами;

2) розроблення та реалізація регіональних планів управління відходами, здійснення оцінки ефективності їх виконання;

3) сприяння створенню об`єктів оброблення відходів у рамках співробітництва територіальних громад;

4) забезпечення реалізації заходів Національного плану управління відходами та Національної програми запобігання утворенню відходів;

5) створення умов для організації та будівництва об`єктів оброблення відходів;

6) взаємодія з органами місцевого самоврядування;

7) облік несанкціонованих сміттєзвалищ та відходів, власник яких не встановлений;

8) ліквідація несанкціонованих сміттєзвалищ;

9) надання інформації, проведення роз`яснювальної та просвітницької роботи з населенням щодо управління відходами;

10) погодження місцевих планів управління відходами.

Враховуючи викладене, на рівні Закону України «Про управління відходами» паспортизація відходів та місць видалення відходів не передбачена.

Дійсно, на даний час постанова Кабінету Міністрів України від 3 серпня 1998 року № 1216 «Про затвердження Порядку ведення реєстру місць видалення відходів» та наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України 14 січня 1999 року № 12 «Про затвердження Інструкції про зміст і складання паспорта місць видалення відходів» є чинними.

Згідно із п. 19 Порядку введення реєстру місць видалення відходів, затвердженого постановою КМУ від 03.08.1998 № 1216, щорічно паспорти МВВ підлягають перегляду за результатами спостережень, контрольних замірів, додаткових робіт тощо і погоджуються Радою міністрів АРК, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями.

Водночас, вказані нормативні акти прийняті на виконання ст. 28 Закону України «Про відходи», який втратив чинність, в той час як норми Закону України «Про управління відходами» не передбачає паспортизації відходів та місць видалення відходів.

Разом із тим, інформація Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (лист від 01.06.2023 № 04/04) про те, що не внесення змін до паспорту є порушенням вимог ст. 21, 33 Закону України «Про відходи» та вимог Порядку ведення реєстру місць видалення відходів, затвердженого постановою КМУ від 03.08.1998 № 1216, свідчить про те, що така відповідь надана в той час, коли Закон України «Про відходи» був чинним. Водночас, на час звернення прокуратури до суду із даним позовом, останній втратив чинність із набранням законної сили Законом України «Про управління відходами».

Слід також зауважити, що звернення Сосницької селищної ради до органу, який за нормами раніше діючого законодавства мав повноваження затвердження змін до паспортів МВВ, свідчить про відсутність бездіяльності органу місцевого самоврядування, а відмова Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації прийняти подані дослідження, проведені в місцях видалення відходів й затвердити зміни до паспорту, виключає можливість притягнення до відповідальності органу, як такого, що вчинив залежних від нього дій для недопущення порушень законодавства в сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову керівника Корюківської окружної прокуратури, який подано в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Сосницької селищної ради про визнання протиправною бездіяльності Сосницької селищної ради у сфері поводження з відходами щодо невнесення змін до паспорту місця видалення відходів «Полігон побутових відходів смт Сосниця» №164 від 28.12.2010.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Сосницької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною за зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Керівник Корюківської окружної прокуратури, вул. Шевченка, 98, м. Корюківка, Чернігівська обл., Корюківський р-н, 15300, .

Позивач: Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, вул Пателеймонівська, 12, м. Чернігів, 14017, .

Відповідач: Сосницька селищна рада, вул. Грушевського, 15, смт. Сосниця, Чернігівська область, 16100, .

Дата складення повного рішення суду - 13.11.2023.

Суддя Ю. О. Скалозуб