Справа № 140/3938/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/3938/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» (далі ТзОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ») звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 10.02.2023 № UA205050/2023/000036/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.01.2023 між ТзОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» та ZUID NEDERLAND REIZEN B.V. (Королівство Нідерланди) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 25012023, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупцю товар: автобуси VDL-BERKHOF AMBASSADOR 200 vin НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у контракті. Загальна сума контракту становить 12000 євро, ціна однієї одиниці товару становить 6000 євро.

На виконання умов контракту (пункту 4) позивачем 25.01.2023 на рахунок продавця перераховано 12000 євро згідно з платіжною інструкцією в іноземній валюті від 03.02.2023 № 3.

Відповідно до інвойсу від 27.01.2023 № В00574/23009 продавцем поставлено автобус VDL-BERKHOF AMBASSADOR 200 vin НОМЕР_1 .

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом ТзОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» в поряду електронного декларування було подано до Волинської митниці митну декларацію № 23UA97U3 з описом товару «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL-BERKHOF модель згідно з довідником - AMBASSADOR 200 (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_1 включаючи водія, загальна кількість сидячих місць 43 місця, загальна кількість стоячих 40 місць, для людей з обмеженими можливостями 1 місце, призначене для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 6693 см. куб., номер двигуна невизначений, потужність 162 кВт, колісна форма 4х2, календарний рік виготовлення 2010, модельний рік виготовлення 2010, країна виробництва NL, торгівельна марка - VDL». Митна вартість товару була визначена за основним методом, а саме на основі ціни товару з урахуванням витрат на транспортування. Для підтвердження витрат на транспортування товариство надало митному органу калькуляцію витрат по доставці транспортного засобу автобус VDL-BERKHOF AMBASSADOR 200 vin НОМЕР_1 , а для підтвердження контрактної ціни комерційний інвойс В00574/23009 від 27.01.2023, контракт №25012023 від 25.01.2023 та копію митної декларації країни відправлення MRN23NLLDELSKASZFWD59 від 27.01.2023.

Однак, незважаючи на подання повного переліку документів для підтвердження заявленої митної вартості, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості від 10.02.2023 №UA205050/2023/000036/2 та вказано про наявні розбіжності у поданих документах та відсутності усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Зокрема, вказано, що не надано транспортних (перевізних) документів та інформації щодо перевізника товару та в банківському платіжному дорученні від 03.02.2023 № 3 відсутнє посилання на рахунок-фактуру від 27.01.2023 № В00574/23009.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів від 10.02.2023 №UA205050/2023/000036/2 та вважає його протиправним, оскільки декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи, які не містили розбіжностей, що могли б вплинути на неправильний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар, а тому подавати їх повторно на вимогу митного органу не було підстав. Заявлена вартість базувалась на контрактній вартості товару.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 10.02.2023 № UA205050/2023/000036/2.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 38).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 42-48) представник відповідача Клекоцюк Р.Є. позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення.

Так, для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ТзОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» було подано: МД № 23UA97U3 від 10.02.2023 та перелік товаро-супровідних документів, визначених в графі 44 МД, згідно Класифікатора документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», а саме: рахунок-фактура (інвойс) від 27.01.2023 № В00574/23009, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 AF01184037 від 30.01.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.01.2023 № , калькуляція транспортних витрат від 09.02.2023, платіжне доручення від 03.02.2023 № 3, висновок експерта від 09.02.2023 № 099, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 25.01.2023 № 25012023, договір про надання послуг митного брокера від 04.09.2020 № 04/09, довідка щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам від 09.02.2023 № 090223020, зняття з обліку б/н від 09.02.2023, копію митної декларації країни відправлення MRN23NLLDELSKASZFWD59 від 27.01.2023.

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності:

- декларантом надано калькуляцію транспортних витрат від 20.02.2023 №б/н від отримувача товару «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ», проте не надано жодних транспортних (перевізних) документів та інформації щодо перевізника товару;

- в рахунку-фактурі від 27.01.2023 № В00574/23009 зазначено, що передоплата за товар має бути здійснена із зазначенням номера рахунка-фактури. В наданому декларантом банківському платіжному дорученні від 03.02.2023 № 3 відсутнє посилання на рахунок-фактуру від 27.01.2023 № В00574/23009.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів містять розбіжності, згідно зі статтями 53, 54 МК України, декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або банківські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Згідно з частиною шостою статті 53 МК України декларант за власним бажанням може подавати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

Для підтвердження митної вартості декларантом надано: договір від 01.02.2023 № 01/02-2, акт прийому-передачі від 09.02.2023 № 01/02-2, лист від 10.02.2023 № б/н. Від надання інших додаткових документів, що підтверджують складові митної вартості, декларант відмовився, про що повідомив митницю листом б/н від 10.02.2023.

Проте, декларант не надав інших документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку із чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, митницею прийняте рішення від 10.02.2023 № UA205050/2023/000036/2 про коригування митної вартості. Вказані товари оформлено у вільний обіг згідно з МД № 23UA19U8 від 10.02.2022 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 10.02.2023 ТзОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» через уповноваженого декларанта на митний пост Волинської митниці подано МД №23UA97U3 з метою здійснення митного оформлення товару: «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL-BERKHOF модель згідно з довідником - AMBASSADOR 200 (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_1 включаючи водія, загальна кількість сидячих місць 43 місця, загальна кількість стоячих 40 місць, для людей з обмеженими можливостями 1 місце, призначене для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 6693 см. куб., номер двигуна невизначений, потужність 162 кВт, колісна форма 4х2, календарний рік виготовлення 2010, модельний рік виготовлення 2010, країна виробництва NL, торгівельна марка - VDL». Митна вартість товару була визначена за першим (основним) методом та становить 6000,00 євро (а. с. 18-19).

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактура (інвойс) від 27.01.2023 № В00574/23009, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 AF01184037 від 30.01.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.01.2023 № , калькуляція транспортних витрат від 09.02.2023, платіжне доручення від 03.02.2023 № 3, висновок експерта від 09.02.2023 № 099, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 25.01.2023 №25012023, договір про надання послуг митного брокера від 04.09.2020 № 04/09, довідка щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам від 09.02.2023 № 090223020, зняття з обліку б/н від 09.02.2023, копія митної декларації країни відправлення MRN23NLLDELSKASZFWD59 від 27.01.2023 (а. с. 11-17).

Декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи відповідно до положень статей 53, 54 МК України: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або банківські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а. с. 66 зворот).

При цьому, направлення зазначеної вимоги щодо подання додаткових документів відповідач мотивував тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товару не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності:

- декларантом надано калькуляцію транспортних витрат від 09.02.2023 №б/н від отримувача товару «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ», проте не надано жодних транспортних (перевізних) документів та інформації щодо перевізника товару;

- в рахунку-фактурі від 27.01.2023 № В00574/23009 зазначено, що передоплата за товар має бути здійснена із зазначенням номера рахунка-фактури. В наданому декларантом банківському платіжному дорученні від 03.02.2023 № 3 відсутнє посилання на рахунок-фактуру від 27.01.2023 № В00574/23009.

10.02.2023 ТзОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» звернулося до Волинської митниці із заявою (а. с. 27) та додатково надало наступні документи, зокрема, договір від 01.02.2023 № 01/02-2 (а .с. 28-30), акт прийому-передачі від 09.02.2023 №01/02-2 (а. с. 31), лист від 10.02.2023 № б/н.

При цьому, у заяві зазначено: платіжною інструкцією в іноземній валюті від 03.02.2023 № 3 здійснено оплату за контрактом від 25.12.2022 № 25122022; даним контрактом передбачено поставку двох транспортних засобів, ціна за один становить 6000,00 євро, що пояснює суму в платіжному дорученні 12000,00 євро. Страхування товару за рахунок ТзОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» не здійснювалось. Будь-яких посередницьких чи комісійних договорів із третіми особами товариство не укладало (а. с. 27).

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000036/2 від 10.02.2023 (а. с. 22-23), відповідно до якого відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів та митну вартість визначено (скориговано) за резервним методом, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: за МД від 24.06.2022 №UA205150/2022/007079 на рівні 12200,00 Євро/шт (а. с. 65 зворот 66).

Крім того, 10.02.2023 Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/000204 (а. с. 24-25).

В подальшому, як вбачається із матеріалів справи, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA19U8 від 10.02.2022 (а.с.20-21).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товару, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану у вказаній вище МД митну вартість товару, зокрема: рахунок-фактура (інвойс) від 27.01.2023 № В00574/23009, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 AF01184037 від 30.01.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.01.2023 №, калькуляція транспортних витрат від 09.02.2023, платіжне доручення від 03.02.2023 №3, висновок експерта від 09.02.2023 №099, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 25.01.2023 №25012023, договір про надання послуг митного брокера від 04.09.2020 №04/09, довідка щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам від 09.02.2023 № 090223020, зняття з обліку б/н від 09.02.2023, копію митної декларації країни відправлення MRN23NLLDELSKASZFWD59 від 27.01.2023 (а. с. 11-17).

На думку суду, відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа № 540/2605/18), від 06.05.2020 (справа № 140/1713/19), від 21.10.2021 (справа № 420/4820/19).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Такі правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі № 380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні відсутнє обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані розбіжності, про які зазначено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість спірного товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Так, відповідно до умов контракту від 25.01.2023 № 25012023 предметом поставки були 2 одиниці товару, а саме: автобуси VDL-BERKHOF AMBASSADOR 200 vin НОМЕР_1 , vin НОМЕР_3 , vin НОМЕР_2 . Митне оформлення здійснювалось відносно автобуса VDL-BERKHOF AMBASSADOR 200 vin НОМЕР_1 згідно із МД №23UA97U3 від 10.02.2023 та митна вартість якого була скоригована згідно із оскаржуваним рішенням.

Згідно із пунктом 2 контракту загальна сума контракту становить 12000,00 євро. Ціна однієї одиниці становить 6000 євро (а. с. 11-12).

Відповідно до рахунку-фактури В00574/23009 від 27.01.2023 вартість товару становить 6000,00 євро (а. с. 13; переклад: а. с. 14). В цьому документі повністю ідентифікований транспортний засіб, який ввозиться на митну територію України за маркою, типом, VIN-кодом та роком випуску, міститься посилання на контракт від 25.01.2023 № 25012023 та зазначено, що витрати на експортний номерний знак, страхування та митні документи несе продавець.

Ціна товару в рахунку-фактурі В00574/23009 від 27.01.2023 (6000,00 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД № 23UA97U3 (графа 22). Така ж вартість товару зазначена і в експортній декларації MRN23NLLDELSKASZFWD59 від 27.01.2023 (а. с. 16; переклад: а. с. 17), яка була надана митному органу під час митного оформлення товару.

Крім того, на підтвердження оплати за товар, декларант надав митному органу платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 3 від 03.02.2023 (а. с. 15) про оплату на адресу іноземного контрагента ZUID NEDERLAND ОСОБА_1 згідно контракту № 25012023 від 25.01.2023 коштів в сумі 12000 Євро, при цьому, у листі на адресу митниці позивач пояснив, що вказана сума є оплатою за два транспортних засоби.

Суд враховує, що в листі на повідомлення митниці декларант пояснював, що надане платіжне доручення є оплатою за поставку двох транспортних засобів, а тому логічно, що сума в наданому платіжному дорученні не буде збігатися із сумою, зазначеною в інвойсі. З огляду на загальну суму контракту таке пояснення не суперечить умовам, про які сторони домовилися. Ціна однієї одиниці товару становить 6000 євро, що встановлено пунктом 2 контракту від 25.01.2023 № 25012023.

Щодо посилання митного органу на те, що декларантом надано калькуляцію транспортних витрат від 09.02.2023 № б/н від отримувача товару ТзОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ», проте не надано жодних транспортних (перевізних) документів та інформації перевізника товару, суд зазначає про таке.

Згідно із калькуляцією (а. с. 32) загальна сума витрат по доставці транспортного засобу становить 30100,00 грн, страхування, розвантаження та навантаження за рахунок ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» не здійснювалось.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, митницею було надіслано декларанту електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів, у тому числі транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, у відповідь на яке разом із листом б/н від 10.02.2023 (а. с. 27) позивач додатково надав договір від 01.02.2023 № 01/02-1 про надання послуг та акт прийому-передачі від 09.02.2023 № 01/02-1 (а. с. 28-31).

Відповідно до умов укладеного між ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець) договору про надання послуг від 01.02.2023 №01/02-1 (а. с. 28-30), замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги з транспортування автобусу VDL з ідентифікаційним номером vin НОМЕР_1 власним ходом з місця знаходження вантажу за адресою Susteren (Королівство Нідерланди) до пункту його призначення за адресою: м. Ковель, вул. Володимирська, 151, Волинська обл., Україна. Згідно із пунктом 2.2 вказаного договору замовник та виконавець за результатами надання послуг перевезення вантажу складають акт прийняття-передачі наданих послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг є підтвердженням сторін про належне виконання послуг виконавцем.

Наявний в матеріалах справи акт прийому-передачі від 09.02.2023 № 01/02-2 (а. с. 31) підтверджує факт надання позивачу послуг з транспортування автобусу VDL з ідентифікаційним номером vin НОМЕР_1 власним ходом з місця знаходження вантажу за адресою Susteren (Королівство Нідерланди) до пункту його призначення за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість послуг становить 30100,00 грн.

Вказані обставини могли бути встановлені митним органом і на підставі документів, наданих безпосередньо із МД №23UA97U3 від 10.02.2023, оскільки окрім калькуляції, вказане підтверджується і рахунком-фактурою від 27.01.2023 № В00574/23009, в якому прямо зазначено про те, що транспортування товару буде організовано замовником. Однак незважаючи на те, що на вимогу митного органу позивач надав вищезазначені документи на стадії митного оформлення товару, це не вплинуло на прийняття оскаржуваного рішення, в графі 33 якого повторно вказано, що декларантом не надано жодних транспортних (перевізних) документів та інформації щодо перевізника товару.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження під час судового розгляду справи. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд наголошує, що вимога про надання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у ньому, крім номера та дати МД №23UA26U1 від 21.02.2022, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

Суд звертає увагу на те, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020 у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у цьому випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 2684,00 грн, сплачений платіжним дорученням від 13.02.2023 № 26 (а. с. 10а), що був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України згідно із випискою (а. с. 37).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 10 лютого 2023 року №UA205050/2023/000036/2.

Стягнути з Волинської митниці (44350, Волинська область, с. Римачі, ідентифікаційний код ВП 43958385) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» (43016, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 124, ідентифікаційний код 43486193) судовий збір в розмірі 2684 гривень 00 копійок (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх