Справа № 520/29278/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 листопада 2023 р. № 520/29278/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області щодо ненадання довідки про суддівську винагороду для перерахунку судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 1 липня 2020 року до моменту прийняття рішення по справі, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у відставці з 01 липня 2020 року по теперішній час;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Харківській області надати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 1 липня 2020 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді, передбаченого, положеннями п. 1 ч. 3 ст. 135, абз. "а", п.п. 4 п. 24 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-У111 від 02.06.2016, які підлягають застосуванню на підставі п. 2 рішення Конституційного Суду України №2-Р/2020 справа №1-15/2018 (4085/16) від 18.02.2020, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 01 липня 2020 року по теперішній час.

Ухвалою судді від 19.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску та доказів поважності таких причин.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху направлена позивачу на адресу, вказану в позовній заяві, та отримана позивачем 08.11.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позивач 07.11.2023 подав до Харківського окружного адміністративного суду заяву про усунення недоліків та поновлення пропущених строків звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої позивач зазначив, що, оскільки прямих норм, що регулюють звернення до суду у справах, пов`язаних з перерахунком пенсії (довічного утримання), не існує, то в даному випадку необхідно застосувати строки звернення до суду, встановлені у трудових спорах. Вказує, що, застосовуючи норми КЗпП України, право на звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не обмежується будь-яким строком. Також, позивач посилається на положення статті 87 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" та ст. 46 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у яких передбачається, що нараховані суми пенсії виплачуються без обмеження будь-яким строком. Просить поновити строк звернення до суду.

Дослідивши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Так, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Харківській області надати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 липня 2020 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 01 липня 2020 року по теперішній час.

Тобто, правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли у 2020 році.

Враховуючи викладене, позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 1 липня 2020 року, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, ще у 2020 році.

Щодо посилань позивача на необхідність застосування у даному випадку строків звернення до суду, встановлених у трудових спорах, то суд зазначає, що позивач звільнений з посади судді та на даний час отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці. Питання отримання виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не відноситься до трудового спору, тому в даному випадку не підлягають застосуванню норми КЗпП України.

Щодо посилань позивача на те, що в даній справі підлягають застосуванню положення статті 87 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" та ст. 46 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у яких передбачається, що нараховані суми пенсії виплачуються без обмеження будь-яким строком, то суд також не приймає вказані доводи до уваги, оскільки спір у даній справі стосується не перерахунку пенсії або довічного грошового утримання судді, а видачі довідки про розмір суддівської винагороди. Більш того, суми довічного грошового утримання судді на даний час не є нарахованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування вказаних позивачем норм у спірних правовідносинах.

Також, позивач не отримує пенсію, а отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці, тому, в даному випадку, взагалі не підлягають застосуванню положення статті 87 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" та ст. 46.2 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють питання виплати нарахованих сум пенсії.

Так, позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду взагалі не наведено причин пропуску строку звернення до суду та їх поважності.

Таким чином, позивач так і не навів достатніх аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення позивача до суду, які б завадили йому звернутися з цим позовом протягом встановленого законом строку, а тому наведені позивачем обставини суд визнає недостатніми для висновку про те, що позивач своєчасно звернувся до суду.

З огляду на викладене, суд робить висновок про відсутність підстав для поновлення строку звернення позивача до суду.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, оскільки позивач з позовом звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України строку, суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А.Волошин