Справа № 260/8168/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2023 року м. Ужгород№ 260/8168/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Плеханової З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, РНОКПП 20453063) т

а Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яким просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в переході на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" ОСОБА_1 №63 від 04.07.2023;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) пенсію згідно Закону України "Про державну службу" зарахувавши до стажу роботи на державній службі період роботи ОСОБА_1 :

з 14.06.1999 р. по 16.03.2012 р. - в Хустській об`єднаній державній податковій інспекції ДПА в Закарпатській області на посадах: державного податкового інспектора відділу примусового стягнення податків і зборів; головного державного податкового інспектора відділу стягнення платежів до бюджету; головного державного податкового інспектора відділу стягнення податкового боргу; головного державного податкового ревізора-інспектора відділу стягнення податкового боргу та роботи з виявлення і розпорядження безхазяйним майном; головного державного податкового ревізора- інспектора відділу забезпечення податкових зобов`язань; головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення прострочених податкових зобов`язань; старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового контролю юридичних осіб.

З 16.03.2012 р. по 14.06.2013 р. - в Хустській ОДП1 Закарпатської області Державної податкової служби України на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового контролю.

З 14.06.2013 р. по 19.02.2015 р. - в Хустській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на посадах: головного державного ревізора-інспектора відділу податкового аудиту; завідувача сектору адміністрування єдиного соціального внеску відділу доходів і зборів з фізичних осіб.

З 19.02.2015 р. по 29.07.2015 р. - в Хустській ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області на посаді завідувача сектору адміністрування єдиного внеску відділу доходів і зборів з фізичних осіб.

З 30.07.2015 р. но 20.07.2016 р. - в Державній податковій інспекції в Міжгірському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області на посаді першого заступника начальника ДІЛІ у Мужгірському районі.

З 20.07.2016 р. по 05.11.2018 р. - в Хустській ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області на посаді заступника начальника Міжгірського відділення.

З 06.11.2018 р. по 03.10.2019 р. - в Головному управління ДФС у Закарпатській області на посадах: головного державного ревізора- інспектора відділу аналізу та прогнозування надходження податків і зборів з фізичних осіб та єдиного внеску управління податків і зборів з фізичних осіб; начальника Хустської державної податкової інспекції Хустського управління; заступника начальника управління- начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Тячівського управління.

З 04.10.2019 р. по 21.12.2020 р. - в Головному управління ДПС у Закарпатській області на посадах: заступника начальника управління- начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Тячівського управління; начальника Тячівського відділу податків і зборів з юридичних та фізичних осіб управління податкового адміністрування.

- З 22.12.2020 р. по 28.04.2023 р. - в Головному управління ДПС у Закарпатській області на посадах: начальника Тячівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб; начальника Тячівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) пенсію згідно Закону України "Про державну службу" врахувавши в розрахунок пенсії заробітну плату та її складові згідно довідок, а саме: довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 19.06.2023 року № 49/07-16-10-02-14, та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) - від 26.06.2023 року № 21/01; від 14.06.2023 року № Ш-132/01-13; від 11.05.2023 року № 46/07-16-10-02-14.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області. 28.06.2023 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про переведення його на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII. Структурним підрозділом, що розглядав заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності стало Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. ГУ ПФУ в Одеській області рішення про відмову у переведенні з пенсії за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування » на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» №63 від 04.07.2023 з тих підстав, що оскільки на 01.05.2016 заявник не працював на посадах, які відносяться д категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та має менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної службі визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України. Позивач вважає, що відмова органу пенсійного фонду є протиправною, в обґрунтування чого посилається на пункт 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, статтю 37 Закону №3723-ХІІ, Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 № 509-ХІІ, Податковий кодекс України, положення Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283. Вказує, що період проходження ним служби в органах державної податкової служби на відповідних посадах з присвоєнням персональних та спеціальних звань підлягає зарахуванню до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідач 1 у поданому 05 жовтня 2023 року до суду відзиві з позовом не погодився, які обґрунтовуючи свою позицію тим, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХП. Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХП, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

10 липня 2023 року ухвалою ЗОАС відкрито спрощене позовне провадження та зобов`язано відповідача надати суду пенсійну справу ОСОБА_1

05 жовтня 2023 року від ГУ ПФУ в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладено заперечення проти позову, обгрунтовані тим , що ПК України не дає підстави на віднесення до категорії посад державних службовців у відповідності до ст. 25 Закону 3723 посади податкової служби, оскільки регулює умови проходження служби посадових осіб податкової служби зі спеціальними званнями.

09 жовтня 2023 року до суду надійшли матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 №117563.

18 жовтня 2023 року ГУ ПФУ в Одеській області на вимогу суду надіслало копії пенсійної справи позивача.

19 жовтня 2023 року до суду надійшов Відзив ГУ ПФУ в Закарпатській області , в якому просять відмовити у позові з підстав аналогічних відзиву ГУ ПФ в Одеській області, і також звернули увагу на дискреційність повноважень пенсійних органів у питаннях призначення пенсій.

Позиції сторін.

Вивчивши матеріали адмінсправи, матеріали пенсійної справи № 117563 суд дійшов д наступних висновків.

З 03 травня 2018 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Закарпатській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що стверджується Протоколом № 538 від 03.05.2018 року у пенсійній справі позивача.

З наявної у матеріалах справи копії трудової книжки НОМЕР_2 судом встановлено, що позивач з 14 червня 1999 року по даний час працює в органах державної податкової служби:

З 14.06.1999 р. по 16.03.2012 р. - в Хустській об`єднаній державній податковій інспекції ДПА в Закарпатській області на посадах: державного податкового інспектора відділу примусового стягнення податків і зборів; головного державного податкового інспектора відділу стягнення платежів до бюджету; головного державного податкового інспектора відділу стягнення податкового боргу; головного державного податкового ревізора-інспектора відділу стягнення податкового боргу та роботи з виявлення і розпорядження безхазяйним майном; головного державного податкового ревізора-інспектора відділу забезпечення податкових зобов`язань; головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення прострочених податкових зобов`язань; старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового контролю юридичних осіб.

З 16.03.2012 р. по 14.06.2013 р. - в Хустській ОДГН Закарпатської області Державної податкової служби України на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового контролю.

З 14.06.2013 р. по 19.02.2015 р. - в Хустській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на посадах: головного державного ревізора-інспектора відділу податкового аудиту; завідувача сектору адміністрування єдиного соціального внеску відділу доходів і зборів з фізичних осіб.

З 19.02.2015 р. по 29.07.2015 р. - в Хустській ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області на посаді завідувача сектору адміністрування єдиного внеску відділу доходів і зборів з фізичних осіб.

З 30.07.2015 р. по 20.07.2016 р. - в Державній податковій інспекції в Міжгірському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області на посаді першого заступника начальника ДГ1І у Мужгірському районі.

З 20.07.2016 р. по 05.11.2018 р. - в Хустській ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області на посаді заступника начальника Міжгірського відділення.

З 06.11.2018 р. по 03.10.2019 р. - в Головному управління ДФС у Закарпатській області на посадах: головного державного ревізора-інспектора відділу аналізу та прогнозування надходження податків і зборів з фізичних осіб та єдиного внеску управління податків і зборів з фізичних осіб; начальника Хустської державної податкової інспекції Хустського управління; заступника начальника управління-начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Тячівського управління.

З 04.10.2019 р. по 21.12.2020 р. - в Головному управління ДПС у Закарпатській області на посадах: заступника начальника управління- начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Тячівського управління; начальника Тячівського відділу податків і зборів з юридичних та фізичних осіб управління податкового адміністрування.

З 22.12.2020 р. по 28.04.2023 р. - в Головному управління ДПС у Закарпатській області на посадах: начальника Тячівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб; начальника Тячівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб.

01.01.2000 року присвоєно персональне звання «інспектора податкової служби III (третього) рангу».

25.06.2003р. присвоєно спеціальне звання «інспектора податкової служби II (другого) рангу».

01.01.2005 року присвоєно спеціальне звання «інспектора податкової служби І (першого) рангу».

14.06.2013 року присвоєно 13 ранг державного службовця.

01.01.2014 року присвоєно спеціальне звання «інспектора податкової та митної справи 1 (першого) рангу».

14.09.2015 року присвоєно спеціальне звання «радника податкової та митної справи III (третього) рангу».

22.08.2017 року присвоєно чергове спеціальне звання «радника податкової та митної справи II (другого) рангу».

04.10.2019 року присвоєно 5 ранг державного службовця.

01.11.2022 року присвоєно 4 ранг державного службовця.

28.04.2023 року припинено державну службу та звільнено з посади начальника Тячівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Закарпатській області за власним бажанням м, у зв`язку з виходом на пенсію, згідно з п.7 ч.1 ст.83, частиною третьою ст.86 Закону України «Про державну службу», ст.38 Кодексу законів про працю України.

Станом на 11 лютого 2020 року позивачу виповнилося 62 роки.

28 червня 2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про переведення із пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви додано: довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 19.06.2023 року № 49/07-16-10-02-14, та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) - від 26.06.2023 року № 21/01; від 14.06.2023 року № Ш-132/01-13; від 11.05.2023 року № 46/07-16-10- 02-14.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням Головного управління ПФУ в Одеській області №63 від 04.07.2023 року, відмовлено у переведенні, у зв`язку з тим, що станом на 01.05.2016р. позивач не працював на посадах, які відносяться до категорії посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-Х11 та має менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу цієї статті вбачається, що необхідною умовою для наявності в осіб, які мають не менш як 10 років стажу державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку, та перебування на час досягнення пенсійного віку на посаді державної служби, наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно зі ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких в осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ передбачено, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі) за такою особою зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Разом з тим, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже , обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Таким чином, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12. 1993 №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 з 14 червня 1999 року по 28 квітня 2023 рік працював в органах державної податкової служби, і цей факт сторонами не заперечується.

Станом на час звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою для переходу на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» стаж роботи в органах Державної податкової служби (ДПА, ДПС, Міндоходів, ДФС, ДПС) становив 23 роки 10 місяців 12 днів.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04 грудня 1990 року №509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон №509-XII), а з 12 серпня 2012 року - Податковий кодекс України.

За змістом ст.4 Закону №509-XII державна податкова адміністрація України, якій за змістом частин другої, третьої цієї статті підпорядковані державні податкові адміністрації в областях, а їм, у свою чергу, - відповідні державні податкові інспекції, є центральним органом виконавчої влади. Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами статті 15 Закону №509-XII може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом державної податкової служби.

Правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, Законом №509-XII, а в частині, що не регулюється ним, - Законом №3723-ХІІ.

Згідно зі ст.6 Закону №509-XII видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету. При цьому, Законом №509-XII не було врегульовано питання пенсійного забезпечення посадових осіб державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, тому при вирішенні таких питань підлягають застосуванню положення статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Крім того, п.342.4 ст.342 ПК України передбачає, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до абз.1,2 п.344.1 ст.344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

За змістом п.6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

Згідно з п.8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності вказаним Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що у спірних правовідносинах необхідно керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув пенсійного віку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як вже було зазначено судом, зі змісту трудової книжки позивача вбачається, що він з 14 червня 1999 року по 28 квітня 2023 рік перебував на різних посадах в органах державної податкової служби. 14 червня 1999 року прийняв Присягу державного службовця, а також йому присвоювались спеціальні звання.

Станом на час звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою для переходу на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» стаж роботи в органах Державної податкової служби (ДПА, ДПС, Міндоходів, ДФС, ДПС) становив 23 роки 10 місяців 12 днів.

Відтак, суд доходить висновку про те, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" досягнув 62-річного віку, займав станом на 01 травня 2016 року посаду, робота на якій зараховується до державної служби, та мав стаж державної служби понад 10 років, а тому позивач набув право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Крім того, ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 передбачає, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду, тому враховуючи ту обставину, що позивач із заявою про призначення пенсії звернувся до відповідача 28 червня 2023 року, тому суд дійшов висновку про призначення пенсії позивачу з 28 червня 2023 року.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд доходить висновку, що період державної служби ОСОБА_1 у податкових органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №63 від 04.07.2023 року про відмову у переведенні з пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" є протиправним та підлягає скасуванню, а з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 28 червня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Також судом встановлено, що матеріали пенсійної справи не містять рішень ні про повернення доданих до заяви довідок, ні про їх недостовірність , а тому вимога позивача щодо зобовязання відповідача врахувати в розрахунок пенсії заробітної плати для призначення пенсії державного службовця є передчасною. .

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасувати рішення відповідача та зобовязати призначити пенсію державного службовця позивач з дати його звернення з заявою з доданими до нею документами , а саме - з 28.06.23 року.

Судом враховано також враховано судову практику у подібних справах, а саме: у справах № 260/4612/22, 260/3008/20, постанову ВААС від 10.03.2023 року у справі № 380/11099/22, рішення ВС № 295/16375/16-а, ВАСУ № 21-340а13.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі половини від 536,80 грн. у звязку з частковим задоволенням позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення , суд,

в и р і ш и в:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, РНОКПП 20453063) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №63 від 04.07.2023 про відмову у переведенні з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 28 червня 2023 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 .

В решті позовних вимо-відмовити.

4.Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107, ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його виготовлення в повному обсязі до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова