Справа № 140/20932/23
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/20932/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошової компенсації за сторонній догляд та стороннє обслуговування як інваліду першої групи за період з 01.01.2023 по 01.04.2023; зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за сторонній догляд та побутове обслуговування як інваліду першої групи за період з 01.01.2023 по 01.04.2023 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та постанови Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №438.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви та подав позовну заяву у новій редакції, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати відмову щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за сторонній догляд та побутову обслуговування, як інваліду першої групи інвалідності за період з 01.01.2023 по 01.04.2023, яка зазначена у відповіді від 28.06.2023 за №0300-0311-8/36146; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію за сторонній догляд та побутове обслуговування, як інваліду першої групи інвалідності за період з 01.01.2023 по 01.04.2023 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №438.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.06.2001 ОСОБА_1 звернувся з письмово заявою до начальника ГУ ПФУ у Волинській області через щодо надання роз`яснення з приводу відсутності оплати по побутовому обслуговуванню і сторонньому догляду за період із 01.01.2023 по 31.03.2023 як інваліду першої групи внаслідок трудового каліцтва. Однак, як зазначає позивач, відповіді по суті звернення відповідачем не надано та додатково наголошено, що «згідно виписки з акта огляду Волинського обласного бюро MCE профпатологічної спеціалізованої МСЕК від 04.04.2023 ОСОБА_1 встановлено з 21.03.2023 80% втрати працездатності та другу групу інвалідності від трудового каліцтва. Потребу у постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні цією довідкою мені не визначено». Питання наявної заборгованості за період від 01.01.2023 по 31.03.2023 року у наданій відповіді не висвітлено. Позивач вважає відмову відповідача щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за сторонній догляд та побутову обслуговування, як інваліду першої групи інвалідності за період з 01.01.2023 по 01.04.2023 протиправною, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У наданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що 01.01.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21.09.2022 №2620-ІХ, яким не передбачено фінансування потерпілим витрат на постійний сторонній догляд та витрат на побутове обслуговування. Тобто, з 01.01.2023 фінансування потерпілим витрат на постійний сторонній догляд та витрат на побутове обслуговування за рахунок коштів Пенсійного фонду України Законом України «Що загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції Закону від 21.09.2022 №2620-ІХ не передбачено, а Порядок організації надання деяких соціальних послуг з догляду та медичних послуг потерпілим внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 набрав законної сили після того як ОСОБА_1 було встановлено друга група інвалідності, яка не передбачає компенсації за сторонній догляд та побутове обслуговування.

З наведених підстав просив відмовити в задоволенні позову.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 25.11.2005

Відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААВ № 086205 від 23.03.2021, ОСОБА_1 , визнано особою з інвалідністю І групи (трудове каліцтво) яка потребує стороннього догляду на строк до 01.04.2023, (а. с. 12).

Відповідно до висновку МСЕК від 04.04.2023 серія 12 ААГ №199207 позивачу з 01.04.2023 встановлено другу група інвалідності (трудове каліцтво) (а. с. 14, 15).

На звернення ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області щодо надання виплат на побутове обслуговування та сторонній догляд за період із 01.01.2023 по 31.03.2023 як особі з інвалідністю 1 групи внаслідок трудового каліцтва, відповідач листом від 28.06.2023 №0300-0311-8/36146 повідомив про відсутність підстав для таких виплат, оскільки частина 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV, якою передбачалось фінансування витрат на постійний сторонній догляд та компенсацію витрат на побутове обслуговування виключено з 01.01.2023.

Позивач не погоджуючись з такою відмовою відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства.

21.09.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України №2620 «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2023.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Пенсійний фонд України визначено уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили страту працездатності.

Так, Розділом VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено припинити діяльність Фонду соціального страхування України (далі ФСС України) та управлінь виконавчої дирекції ФСС України, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023. Пенсійний фонд України та його територіальні органи визначено правонаступниками ФСС України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції ФССУ та їх відділень.

Отже, з 01.01.2023 набула чинності оновлена редакція Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV відповідно до якої страхові виплати від нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання здійснює не ФСС України, а Пенсійний фонд України.

Так, частиною третьою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (у редакції Закону України від 28.12.2014 №77-VIII; із змінами, яка втратила чинність 01.01.2023) було передбачено, що Фонд соціального страхування України фінансує витрата на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення).

Якщо внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання потерпілий тимчасово втратив працездатність, Фонд фінансує всі витрати на його лікування.

Сума витрат на необхідний догляд за потерпілим залежить від характеру цього догляду, встановленого МСЕК, і не може бути меншою (на місяць) за:

1) розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо);

2) половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплата, - на постійний сторонній догляд;

3) чверть розміру мінімальної заробітної плата, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо).

Витрати на догляд за потерпілим відшкодовуються Фондом незалежно від того, ким вони здійснюються.

Потребу потерпілих у спеціальному медичному, постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні визначає МСЕК.

Якщо МСЕК встановлено, що потерпілий потребує кількох видів допомоги, оплата проводиться за кожним її видом окремо.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 23.03.2021 було встановлено І групу інвалідності перша «Б», ступінь втрати професійної працездатності 90% з 23.03.2021 по 20.03.2023 за професійним захворюванням потреба у медичній та медичній та соціальній допомозі: медикаментозне та санаторно-курортне лікування за відсутності протипоказань, постійний сторонній догляд та побутовий догляд.

Разом з тим, 01.01.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21.09.2022 №2620-ІХ, яким не передбачено фінансування потерпілим витрат на постійний сторонній догляд та витрат на побутове обслуговування.

Виплата щомісячних страхових виплат та інших витрат на відшкодування шкоди регулюється статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (в редакції чинній на 01.01.2023).

Згідно із частиною першою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Тобто, з 01.01.2023, особи, яким зокрема здійснювалась виплата на витрати постійного стороннього догляду та на побутове обслуговування будуть отримувати таку допомогу у вигляді надання соціальних послуг, розмір яких буде розраховуватися соціальними працівниками відповідно до оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах протягом п`яти днів на підставі відповідної заяви.

Разом з тим, 04.05.2023 набрав чинності Порядок організації надання деяких соціальних послуг з догляду та медичних послуг потерпілим внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №438 (далі Порядок №438).

Пунктом 1 Порядку №438 визначено механізм організації надання деяких соціальних послуг з догляду, а саме догляду вдома (далі - соціальні послуги з догляду), та медичних послуг у межах програми медичних гарантій, зокрема медичної послуги з надання мобільної паліативної допомоги (у разі необхідності), потерпілим внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (далі - потерпілі).

Згідно пункту 2 Порядку №438 установлено, що: потерпілим внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (далі - потерпілі), яким згідно з медичним висновком про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі або відповідно до індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення) визначено потребу в постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні, надаються соціальні послуги з догляду з урахуванням результатів оцінювання потреб потерпілого в соціальних послугах, проведеного згідно із Законом України «Про соціальні послуги», а потерпілим, щодо яких відповідно до зазначеного медичного висновку визначено потребу в спеціальному медичному догляді, надаються також медичні послуги відповідно до Основ законодавства України про охорону здоров`я, Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» у межах програми медичних гарантій, зокрема медична послуга з надання мобільної паліативної допомоги (у разі необхідності); соціальні послуги можуть надаватися потерпілому членом його сім`ї або іншою особою, якщо потерпілий є особою з інвалідністю І групи або особою, яка згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії чи медичним висновком про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі або відповідно до індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення) не здатна до самообслуговування І потребує постійного стороннього догляду.

З врахуванням вищевикладеного суд зауважує, що з 01.01.2023 фінансування потерпілим витрат на постійний сторонній догляд та витрат на побутове обслуговування за рахунок коштів Пенсійного фонду України Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції Закону від 21.09.2022 №2620-ІХ не передбачено.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання позивача на Порядок №438 як на підставу проведення грошової компенсації за постійний сторонній догляд та витрат на побутове обслуговування, оскільки Порядок №438 набрав чинності 04.05.2023, тобто після встановлення ОСОБА_1 з 01.04.2023 другої групи інвалідності, яка не передбачає компенсації за сторонній догляд та побутове обслуговування (а. с. 14, 15).

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду, відповідач довів правомірність своїх дій, тому з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у ГУ ПФУ у Волинській області не було фактичних та правових підстав для здійснення нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за сторонній догляд та побутове обслуговування як особі з інвалідністю першої групи за період з 01.01.2023 по 01.04.2023 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №438, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ) про визнання протиправною та скасування відмови та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.А. Лозовський