Справа № 826/14362/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Пащенко К.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Справа № 826/14362/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Кузьмишиної О.М.,

за участю секретаря Горегляд Д.В.,

представника Відповідача Орлової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 24.07.2018 №№ , , , , , , , , ;

- визнати протиправним рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.07.2018;

визнати протиправним рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

2. Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року позов залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України, а саме - у звязку з надходженням від представника Позивача - адвоката Панченка О.В. заяви про залишення позову в цій справі без розгляду.

3. Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначаючи, що у адвоката Панченка О.В. не було відповідних повноважень звертатися від імені Позивача із заявою про залишення його позову без розгляду.

При цього Апелянт наголошує, що безпосередньо в договорі про юридичне обслуговування від 26.11.2018, який суд першої інстанції долучив до матеріалів справи, не передбачено вищевказаного повноваження адвоката Панченка О.В.

Крім того, Апелянт звертає увагу на те, що в ордері, який адвокат Панченко О.В. подав суду, містяться виправлення і відсутній номер договору.

Також Апелянт зазначає, що з 31.12.2018 він відмовився від послуг адвоката Панченка О.В. і договірні відносини між ними були розірвані, а в судовому засіданні 18.07.2019 його інтереси представляв інший адвокат - Малюк О.М. на підставі відповідного договору про надання правової допомоги від 01.01.2019. Тому, за твердженням Апелянта, 01.08.2019 адвокат Панченко О.В. взагалі не мав жодних повноважень представляти його інтереси в суді.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо залишення його позову без розгляду.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2023 та від 20.10.2023 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, установлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, стверджуючи про безпідставність доводів Апелянта та правильність висновків суду першої інстанції.

6. 18.10.2023 від Відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких він звертає увагу на те, що Апелянт не надав належних доказів суду, які б підтверджували розірвання договору, укладеного між ним та адвокатом Панченком О.В.

При цьому Відповідач звертає увагу на те, що Позивач подав лише одностороннє повідомлення про розірвання такого договору, яке підписано виключно ним.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до пункту 5 частини першої та частин другої - четвертої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.

Про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу.

Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Згідно з частиною першою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 26 вказаного Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

У частині другій статті 29 Закону передбачено, що договір про надання правничої допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Висновки суду апеляційної інстанції.

9. Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача звернутися до суду із заявою про залишення його позову без розгляду або уповноважити свого представника на звернення з такою заявою.

10. Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, судова колегія встановила, що заяву про залишення позову в цій справі без розгляду від імені Позивача подав адвокат Панченко О.В. /т.1 а.с.179/.

Водночас в договорі про юридичне та консультаційне обслуговування від 26.11.2018, який був укладений між Позивачем і зазначеним адвокатом, таке повноваження адвоката Панченка О.В., як представника ОСОБА_1 , не передбачено /т.1 а.с.176-177/.

Крім того судова колегія звертає увагу й на те, що між Позивачем та адвокатом Панченком О.В. було укладено договір про юридичне та консультаційне обслуговування, а в ордері, що був наданий зазначеним адвокатом суду першої інстанції разом із заявою про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, вказано договір про надання правової допомоги, а також зазначено прізвищем особи, якій надається правова допомога « ОСОБА_1 », у той час як прізвищем Позивача є « ОСОБА_1 » /т.1 а.с.180/.

11. Зазначені обставини були залишені поза увагою судом першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення питання щодо наявності в адвоката Панченка О.В. повноважень на звернення від імені ОСОБА_1 із заявою про залишення його позову без розгляду.

12. З огляду на це, колегія суддів приймає до уваги доводи Апелянта щодо безпідставності задоволення заяви адвоката Панченка О.В. про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 .

13. При цьому, апеляційний суд зазначає, що право на доступ до правосуддя, а також на захист прав та інтересів в суді через представника є основоположними конституційними правами особи та регламентовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статтею 6.

У справі «Беллет проти Франції» («Bellet v. France») Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має Існувати пропорційне співвідношення (рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Водночас, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

14. Водночас, аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, судова колегія відхиляє доводи Апелянта щодо розірвання вищевказаного договору з адвокатом Панченком О.В., оскільки відповідно до умов договору, укладеного між Позивачем і адвокатом Панченком О.В., такий договір може бути розірваний за згодою Сторін, але такої згоди Сторін договору суду надано не було.

Втім, означене, не спростовує факту відсутності станом на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної позивачем ухвали підстав для залишення позову в цій справі без розгляду.

15. Таким чином, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення питання щодо залишення позовної заяви без розгляду та порушено норми процесуального права.

16. Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання..

17. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року - скасуванню, а справа направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з тим судом першої інстанції цій справі був Окружний адміністративний суд м. Києва.

Втім, відповідно до Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя, а до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Зазначений Закон України набрав чинності 15.12.2022.

Отже, дану справу необхідно направити для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 листопада 2023 року.

Головуючий суддя: О.В. Епель

судді Л.В. Губська

О.М. Кузьмишина