Справа № 160/26550/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 листопада 2023 р. Справа № 160/26550/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Ніколайчук С.В.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі клопотання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про закриття провадження у справі № 160/26550/23 за позовом Релігійної організації «Релігійна громада мучениць Віри, Надії, Любові та матері їх Софії парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріарху в місті Дніпрі» (49130, місто Дніпро, вул. Березинська, буд.45, кв.114, ) до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (9000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд.58, ) про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

12 жовтня 2023 року Релігійна організація «Релігійна громада мучениць Віри, Надії, Любові та матері їх Софії парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріарху в місті Дніпрі» звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії державного реєстратора щодо видалення запису;

- зобов`язати державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради поновити запис про опис/додаткові відомості об`єкту житлової нерухомості - будівлю храму з реєстраційним номером 01, згідно Витягу з Державного реєстру прав від № 342636551 на об`єкт, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Лисиченко Марії, будинок 2 Д, а саме: загальна площа (кв. м): 301.1, Опис: Будівля храму А-2, навіс а1, сторожка (тимчасова) Б, церковна лавка (тимчасова) В, торгівельний павільйон (тимчасовий) Г, недільна школа (тимчасова) Д, господарська будівля (тимчасова) Е, майстерня (тимчасова), навіси (тимчасові) - И, К, Л, вбиральня (тимчасова) 3, № 1-11, І, III, II - споруди, відповідно до заяви про виправлення технічної помилки, відомостей у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Ухвалою від 17 жовтня 2023 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

01.11.2023 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання від представника відповідача про закриття провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що у цій справі оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує спір про цивільне право, у межах якого можуть бути розв`язані й питання пов`язані з реєстрацією права власності на будівлі та споруди, тому цей спір не пов`язаних із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України).

П`ятим днем для вирішення питання в цій справі є 05.11.2023 року, що припадає на вихідний день (неділя), у зв`язку з чим ця ухвала прийнята першим робочим днем 06.11.2023 року.

На адресу суду від представника позивача надійшли заперечення, в яких остання зазначила, що позовні вимоги у цій справі стосуються виключно оцінки правомірності дій (рішення) реєстратора, вчинених (прийнятого) ним під час (за результатами) розгляду заяви особи про державну реєстрацію за нею права власності, свідчать про публічно-правовий характер такого спору, який відповідно підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Суд, дослідивши подане представником відповідача клопотання про закриття провадження у справі та заперечення представника позивача, встановив таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із приписами пункту 1 частини третьої статті 10 вказаного Закону державний реєстратор установлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (частина перша статті 11 Закону № 1952-IV).

Відповідно до статті 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій або бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, в тому числі делегованих повноважень.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, в якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, в яких виник спір.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Так суб`єктний склад публічно-правового спору складають: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень; особи (фізичні і юридичні) і адміністративний суд.

Предмет спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Предметом публічно правового спору є рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень тощо на виконання ним своїх владних-управлінських функцій (спір виникає з публічно-правових відносин).

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Виникнення спірних правовідносин обумовлено протиправними, на думку позивача, діями державного реєстратора стосовно видалення ним запису про опис/додаткові відомості об`єкту житлової нерухомості - будівлю храму з реєстраційним номером 01 згідно із витягом з Державного реєстру прав від № 342636551 на об`єкт, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Лисиченко Марії, будинок 2 Д, та зобов`язання державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради поновити запис, оскільки внесення будь-яких змін чи видалення будь-яких даних державний реєстратор може здійснювати лише на підставі або рішення суду, або за заявою заявника (власника майна).

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що спір у цій справі (предмет спору) стосується виключно оцінки правомірності дій (рішення) реєстратора, вчинених ним щодо зміни (видалення) відомостей в реєстрі речових прав на нерухоме майно, власником якого є позивач, в графі «опис об`єкту» та «адреса» , що свідчить про публічно-правовий характер цього спору.

Доказів, що у цій справі існує спір про право, що реєстратор діяв за заявою третьою особи, яка претендує на майно, якого стосується спірний запис, представник відповідача суду не надав.

На момент розгляду клопотання про закриття порвадження у справі, з матеріалів справи видно, що дослідженню в цій справі підлягають виключно владні управлінські дії та рішення реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб`єкт владних повноважень, а також перевірка дій на відповідність вимогам, визначеним у статті 2 КАС України, а тому спір у цій справі підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Така ж правова позиція підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 820/3936/16, в якій зазначено, що позовні вимоги, які стосуються виключної оцінки правомірності дій (рішення) реєстратора, вчинених (прийнятих) ним під час (за результатами) розгляду заяви особи про державну реємстрацію за нею права власності, свідчать про публічно-правовий характер такого спору, який відповідно підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на висновки Верховного Суду у постановах 14.03.2018 року № 396/2550/17, від 24.01.2017 року у справі № 915/6165/14, від 11.04.2017 у справі № 808/2298/15, як не релевантні до цих правовідносин, оскільки визначення правил юрисдикції розгляду справ стосуються оскарження реєстраційних дій, стосовно яких існує спір про право, у межах якого можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з реєстрацією права власності на будівлі та споруди, а як вже зазначено вище, у суду не має доказів наявності в спірних правовідносинах спору про право.

Крім того, друга позовна вимога позивача про зобов`язння державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради поновити запис про опис/додаткові відомості об`єкту житлової нерухомості стосується саме виконання суб`єктом владих повноважень функцій щодо виправлення помилки за заявою власника майна (позивача).

Враховуючи вищенаведене, клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 238, 241-246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про закриття провадження у справі № 160/26550/23 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 14.11.2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук