Справа № 200/5718/23
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року Справа№200/5718/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» адвокат Гуревич Р.Г., представник позивача ОСОБА_1., звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Державної казначейської служби України, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу з Державного бюджету України компенсації у розмірі трьох відсотків річних від несплачених у встановлений строк коштів, починаючи з 01 жовтня 2021 року по 28 вересня 2023 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу з Державного бюджету України компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої у встановлений строк суми стягнення відповідно до виконавчого листа, виданого Донецьким окружним адміністративним судом по справі №200/11050/20-а.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі №200/11050/20-а, яке набрало законної сили 07.06.2021, було стягнуто з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на його користь заборгованість по пенсії за період з 01 березня 2016 року по 31 травня 2019 року в сумі 235505,90 гривень. 30.06.2021 виконавчий лист було пред`явлено до виконання в Управління ДКС України в м. Костянтинівці Донецької області.13.02.2023 у зв`язку з тривалим невиконанням судового рішення адвокатом позивача було направлено адвокатський запит. Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області розглянуло запит та надало відповідь від 17.02.2023 №04-19-10/544 в якій зазначила, що виконавчий лист по справі №200/11050/20-а про стягнення з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заборгованості з пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.05.2019 в розмірі 235505,90 грн. обліковувався в Головному управлінні за бюджетною програмою КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішення суду, що гарантовані державою». Також повідомило, що судові рішення, виконавчі документи та інші супровідні документи, які перебували в Головному управлінні на виконанні на час оголошення воєнного стану, у тому числі виконавчий лист Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/11050/20-а були знищені разом із приміщенням Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (м.Маріуполь) внаслідок бойових дій, спричинених військовою агресією Російської Федерації. 06.03.2023 було видано дублікат виконавчого листа по справі №200/11050/20-а. Оскільки, виплата коштів на виконання виконавчого документу мала місце лише 28.09.2023, тобто майже через 26 місяців з моменту отримання пакету документів, на думку позивача, відповідач має сплатити компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої у встановлений строк суми стягнення.

Державна казначейська служба України подала відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом 50 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 №845, встановлено, що компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується за заявами стягувачів Державною казначейською службою України, якщо боржником є державний орган. Компенсація виплачується Державною казначейською службою України на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів за черговістю надходження таких заяв стягувачів та після погашення заборгованості за рішеннями суду відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Від позивача до Державної казначейської служби України заява про нарахування йому компенсації за несвоєчасне виконання судового рішення не надходила.

Таким чином, у відповідача на час подання відзиву, відсутні підстави для нарахування компенсації за порушення встановленого законом строку перерахування коштів. У разі звернення позивача до відповідача із заявою про нарахування компенсації за несвоєчасне виконання рішення суду, Державна казначейська служба України відповідно до наданих повноважень розгляне питання, щодо нарахування вказаної компенсації.

16 жовтня 2023 року позовна заява була залишена без руху і позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

25 жовтня 2023 року відкрито провадженні у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

22 січня 2021 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/11050/20-а, яке набрало законної сили 24 березня 2021 року, стягнута з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 01 березня 2016 року по 31 травня 2019 року в сумі 235505,90 гривень.

20 квітня 2021 року у справі №200/11050/20-а був виданий виконавчий лист.

06 березня 2023 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/11050/20-а задоволена заява позивача про видачу дубліката виконавчого листа.

07 березня 2023 року у справі №200/11050/20-а був виданий дублікат виконавчий лист.

21 вересня 2023 року платіжною інструкцією №1270685 (#393459245) ОСОБА_1 перераховано 235505,90 гривень.

09 жовтня 2023 року Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області листом за №04-19-10/3940 повідомило адвоката Гуревича Р.Г., що компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, тобто Державною казначейською службою України відповідно до вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України) .

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 6 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з частиною 1 статті 1 Законом України від 05 червня 2012 року №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон №4901-VI) цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

За змістом статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону №4901-VI у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №44 від 05.02.2020 (далі - Порядок №440).

Пунктом 20 Порядку №440 передбачено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 959 від 08 вересня 2023 року (далі - Порядок № 845).

Відповідно до пункту 2 Порядку №845 стягувачі це фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави.

Пунктами 50, 51 Порядку №845 передбачено, що компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується за заявами стягувачів:

Казначейством, якщо боржником є державний орган; […].

Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів за черговістю надходження таких заяв стягувачів та після погашення заборгованості за рішеннями суду відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

У рішенні (постанові) про виплату компенсації зазначаються: назва і дата видачі виконавчого документа, найменування органу, що його видав; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), код згідно з ЄДРПОУ або податковий номер (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серія і номер паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття такого номера, реквізити рахунків стягувача і боржника; дата надходження документів та відомостей, необхідних для перерахування коштів, дата закінчення встановленого законом строку для перерахування коштів, дата перерахування коштів стягувачу; строк прострочення платежу; реквізити рахунка, з якого здійснюється безспірне списання; спосіб перерахування коштів стягувачу; сума нарахованої компенсації.

Рішення про виплату компенсації затверджується Головою Казначейства […].

Системний аналіз вищенаведених нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, дозволяють суд зробити такий правовий висновок: якщо боржником є державний орган компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується за заявою стягувача Державною казначейською службою України і виплачується на підставі рішення про виплату компенсації, яке затверджується Головою Державної казначейської служби України, а тому тільки у разі відмови нарахувати та виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання Державної казначейської служби України нарахувати та виплатити відповідну компенсацію.

Матеріали даної справи не містять доказів звернення позивача до відповідача із заявою про нарахування та виплату відповідної компенсації та доказів того, що відповідач відмовив у її нарахуванні та виплаті.

З огляду на те, що у цій справі ОСОБА_1 не звертався до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації відповідно до Закону №4901-VI та Порядку №845, а відповідач не відмовляв позивачу у нарахуванні та виплаті відповідної компенсації, то право ОСОБА_1 ще не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення його до суду з цим позовом є передчасним.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача (стаття 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 261, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Державної казначейської служби України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, , e-mail: ) про визнати протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати з Державного бюджету України компенсації у розмірі трьох відсотків річних від несплачених у встановлений строк коштів, починаючи з 01 жовтня 2021 року по 28 вересня 2023 року, та зобов`язання нарахувати та виплатити з Державного бюджету України компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої у встановлений строк суми стягнення відповідно до виконавчого листа, виданого Донецьким окружним адміністративним судом по справі №200/11050/20-а, відмовити повністю.

Повний текст рішення складений 15 листопада 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко