Справа № 520/3278/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 р.Справа № 520/3278/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Сумській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2022, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., м. Харків, повний текст складено 26.12.22 року по справі № 520/3278/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вултекс-С"

до Управління Держпраці у Сумській області

про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вултекс-С" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправним та скасування припису, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати Припис Управління Держпраці у Сумській області від 19 січня 2022 року № СМ 38/265/17 про усунення виявлених порушень законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що виданий Управлінням Держпраці у Сумській області Припис про усунення виявлених порушень законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, провадження з вибуховими матеріалами промислового призначення, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду від 19.01.2022 р. СМ38/265/17 є протиправними та таким, що порушує права позивача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вултекс-С" задоволено. Визнано протиправним та скасовано Припис Управління Держпраці у Сумській області від 19 січня 2022 року № СМ 38/265/17 про усунення виявлених порушень законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вултекс-С" сплачену суму судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області .

Управління Держпраці у Сумській області не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції не досліджені матеріали справи, не враховані аргументи відповідача наведені у додаткових поясненнях від 28.09.2022 № СМ/1/4062-22. Не врахована практика Верховного Суду, а тому висновки щодо задоволення позовних вимог ТОВ «ВУЛТЕКС-С», викладені у оскаржуваному рішенні суду, не відповідають фактичним обставинам справи і, як наслідок, рішення не відповідає нормам чинного законодавства. Вважає , що суд першої інстанції обмежився лише загальними висновками щодо недоведеності відповідачем встановлених порушень без чіткого їх зазначення, або визнав правомірним твердження позивача щодо відсутності використання обладнання підвищеної небезпеки і виконання робіт підвищеної небезпеки без фактичного врахування наданих доказів у тому числі і фотофіксації, водночас взагалі не дослідивши наявність встановлених порушень охорони праці та промислової безпеки, що несуть загрозу життю і здоров`ю працівників, та чи були такі порушення усунуті. Доказів повного усунення виявлених Управлінням порушень законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю і здоров`ю працівників, які викладені в Приписі від 19 січня 2022 року № СМ 38/265/17, позивачем не надано. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладені в апеляційній скарзі, просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВУЛТЕКС-С» вважає рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 року законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Позивач та представник позивача просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, додаткових пояснень та доказів, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено , що в період з 13 січня 2022 року по 19 січня 2022 року Управлінням Держпраці у Сумській області проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Вултекс-С" щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, провадження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

З матеріалів справи вбачається , що в період проведення перевірки директору ТОВ «Вултекс-С» вручена вимога про надання переліку документів на перевірку № СМЗ8/265 від 18.01.2022.

За результатами перевірки Управлінням Держпраці у Сумській області було складено Акт № СМ38/265 від 19.01.2022р., за висновками якого встановлено низку порушень, які мали місце на думку перевіряючих осіб відповідача.

За наслідками розгляду вказаного Ату перевірки посадовою особою відповідача було винесено Припис про усунення виявлених порушень № СМ38/265/17 від 19.01.2022, відповідно до якого керівника позивача зобов`язано усунути виявлені порушення, а саме:

1) інструкції з охорони праці що діють на підприємстві (інструкція з ОП № 12 для слюсаря-ремонтника: інструкція з ОП № 13 для слюсаря; інструкція з ОП № 19 для майстра; інструкція з ОП № 23 для помічника майстра) розроблені не на основі чинних нормативно-правових актів з охорони праці, з урахуванням конкретних умов виробництва та вимог безпеки, вказані інструкції передбачені для підприємств машинобудівної промисловості, а не враховують порядок обслуговування ткацького виробництва, що є порушенням ст. 13 Закону України Про охорону праці, п. 4 Глави 1 НПАОП 0.00-4.15-98 Положення про розробку інструкції з охорони праці;

2) інструкції з охорони праці (інструкція з ОП № 12 для слюсаря-ремонтника; інструкція з ОП № 13 для слюсаря; інструкція з ОП № 19 для майстра; інструкція з ОП № 23 для помічника майстра) не враховують виконання певного виду або за певною професією на всіх робочих місцях, де за дорученням роботодавця виконуються ці роботи, трудові чи службові обов`язки, що є порушенням ст.13 Закону України Про охорону праці, п. 3 Глави 1 НПАОП 0.00-4.15-98 Положення про розробку інструкції з охорони праці;

3) видача працівникам спеціального одягу, взуття та інших засобів індивідуального захисту не обліковується належним чином в особистих картках обліку за встановленою формою, що є порушенням ст. 8 Закону України Про охорону праці, п. 9 Розділу III НПАОП 0.00-7.17-18 Мінімальні вимоги безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці;

4) на підприємстві не складена таблиця врахування ризиків для обґрунтування вибору та використання 313 за характером виконуваних робіт з урахуванням кваліфікації 313 відповідно до чинних національних стандартів, що є порушенням ст. 8 Закону Про охорону праці, п. 11 Розділу III НПАОП 0.00-7.17-18 Мінімальні вимоги безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці;

5) всі працівники підприємства (крім директора, інженера з ОП. інженера - енергетики та навчальної дільниці) під час прийому на роботу і в процесі роботи не проходять на підприємстві за рахунок роботодавця навчання та перевірку знань з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також правил поведінки у разі виникнення аварії, що є порушенням ст. 18 Закону України Про охорону праці, п. 3.1 НПАОП 0.00-4.12-05 Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці;

6) електротехнологічні працівники (начальники дільниці, майстри, помічники майстрів, слюсарі, електромонтери) не пройшли навчання і перевірку знань з електробезпеки на II групу, що є порушенням ст. 13 Закону України Про охорону праці, Розділу IV п. 2.2 та п. 2.3 ПТЕЕС Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів та є порушенням п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів;

7) всім електротехнологічним працівникам не проведено належним чином первинне навчання та перевірку знань на II групу з електробезпеки. Відсутні підтверджуючи документи (посвідчення, протоколи) щодо первинного навчання. В журналі перевірки знань ТОВ Вултекс-С від 01.11.2019 р. всім працівникам проводиться повторне навчання на II або III групу без первинного, що є порушенням ст. 18 Закону України Про охорону праці, п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів;

8) працівникам під час проходження навчання з електробезпеки не враховуються вимоги Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, що є порушенням ст. 18 Закону України Про охорону праці, п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів;

9) порядок навчання і перевірки знань працівників з електробезпеки не узгоджений з Держпраці, що є порушенням ст. 18 Закону України Про охорону праці, п. 2.1.1 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів;

10) на підприємстві відсутній та не ведеться Журнал обліку, перевірки та випробування електроінструменту, трансформаторів, перетворювачів частоти та переносних світильників, що є порушенням ст. 13 Закону України Про охорону праці, п. 6.7.36 Додатку 6 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів;

11) на підприємстві не призначена особа відповідальна за збереження та справність електроінструменту, що є порушенням ст. 13 Закону України Про охорону праці, п. 6.7.7 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів;

12) не надані відомості щодо проведеного інструктажу не електротехнічних працівників на 1 групу з електробезпеки, що є порушенням ст. ст. 13, 18 Закону України Про охорону праці, п. 2.1.3 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, п. 6.4, п. 6.5, п. 6.6, п. 6.10 НПАОП 0.00-4.12-05;

13) на підприємстві не проведені випробування опору заземлюючих пристроїв, ізоляції електромережі і струмоприймачів та відповідних ланцюгів всіх електроустановок у виробничих дільницях, що є порушенням ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п. 7.3.11, п. 7.3.13 НПАО 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів.

14) на час перевірки не надані (відсутні) паспорти всіх заземлюючих пристроїв, що передбачено п. 7.4 розділу VII ПТЕЕС, що є порушенням вимог ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п.1.1.7 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів.

15) стан ізоляції та надійність заземлення щороку та після капітального ремонту не перевіряються, що є порушенням ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п. 6 розділу 5 глави II НПАОП 17.2-1.01-08 Правила охорони праці у вовняному виробництві;

16) відсутні відомості щодо захищеності виробничих будівель, споруд та зовнішніх установок від потрапляння блискавки, що є порушенням ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п. 9 розділу 5 глави II НПАОП 17.2-1.01-08 Правила охорони праці у вовняному виробництві;

17) на час перевірки в електроустановках підприємства відсутні однолінійні схеми електричних з`єднань для нормальних режимів роботи обладнання, що є порушенням ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п. 3.3 розділу IV ПТЕЕС Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів та с порушенням п. 1.3.1 та п. 8.7.3 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів;

18) відсутні маркувальні таблички на компресорі в апаратно-прядильній дільниці та в камвольно-прядильній дільниці, нанесені ударним способом з відповідними даними (найменування або товарний знак виробника: заводський номер виробу; рік виготовлення; роздрукований тиск в барах, дату ТО і ГВ). що є порушенням ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п. 1 розділу IV НПАОП 0.00-1.81-18 2 Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском;

19) на час перевірки працівники підприємства експлуатують обладнання підвищеної небезпеки без одержання дозволу територіального органу Держпраці на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що передбачено п. 8 групи А переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМ України від 03.02.2021 р. № 77, що є порушенням ст. 21 ЗУ Про охорону праці, п. 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМ України від 26.10.2011 р. №1107;

20) обладнання під тиском (повітрозбірники у складі компресорів) не споряджено обліковим номером і не обліковується в журналі обліку, що є порушенням ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п. 1 глави 6 розділу VII НПАОП 0.00-1.81-18 Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском;

21) директор Лук`яненко О.В., як роботодавець, не забезпечив утримання обладнання під тиском (повітрозбірник у складі компресора) у справному стані та безпечну експлуатацію шляхом належного технічного обслуговування, технічного огляду, експертного обстеження у випадках, передбачених законодавством, та ремонту власними силами або шляхом укладення договору з іншим суб`єктом господарювання на виконання зазначених робіт, що є порушенням ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п. 1 , п. З, п. 4 глави 1 розділу VII НПАОП 0.00-1.81-18 Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском;

22) на підприємстві здійснюється експлуатація відповідно до договору оренди обладнання (усі машини не мають заводських табличок та інвентарних номерів) без подання до територіального органу Держпраці декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, що є порушенням ст. 21 ЗУ Про охорону праці, п. 21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМ України від 26.10.2011 р. № 1107 (пункт 1 групи Б переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМ України від 03.02.2021 р. № 77);

23) на підприємстві здійснюється експлуатація та обслуговування власними силами обладнання підвищеної небезпеки за відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, що є порушенням ст. 21 ЗУ Про охорону праці, п. 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМ України від 26.10.2011 р. № 1107 (пункт 11 групи А Додатку 2 до постанови КМ України від 03.02.2021 р. № 77);

24) під час експлуатації вантажопідіймального механізму використовуються немарковані знімні вантажозахоплювальні пристрої, які не пройшли періодичний огляд, що є порушенням ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п. 7 розділу 2 глави VII та підпункту 12 пункту 10 розділу 6 глави VI НПАОП 0.00-1.80-18 Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання;

25) на час перевірки працівники експлуатують обладнання підвищеної небезпеки без одержання дозволу територіального органу Держпраці на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (таль електрична), що є порушенням ст. 21 ЗУ Про охорону праці та п. 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою KM України від 26.10.2011 р. № 1107;

26) місця виконання вантажно-розвантажувальних робіт не позначаються знаками безпеки (склад сировини, склад готової продукції, камвольно-прядильна дільниця), що є порушенням ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п. 46, п. 28 розділу З НПАОП 0.00-1.75-15 Правила охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт;

27) відсутня інструкція щодо розміщення та зберігання матеріалів в складі сировини, де повинно бути вказано, яка сировина та які матеріали можуть зберігатися на даному складі, у якій кількості, у якій тарі, способи складування та зберігання, а також порядок та спосіб відпустку зі складу, що є порушенням ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п. 2 глави VII НПАОП 17.2-1.01-08 Правила охорони праці у вовняному виробництві;

28) суб`єктом господарювання виконуються роботи з підвищеною небезпекою, а саме вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів (штабелер гідравлічний Compass MS-10/16) без отримання дозволу на виконання таких робіт, що є порушенням ст. 21 ЗУ Про охорону праці, п.6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМ України від 26.10.2011 р. № 1107 (пункт 20 групи А Додатку 2 до постанови КМ України від 03.02.2021 р. № 77);

29) перед в`їздом на територію підприємства відсутня інформація (схеми, плани) про розташування виробничих підрозділів, доріг, пожежних гідрантів, швидкість руху автотранспорту, що є порушенням вимог п.5 розділу 1 глави ІІ НПАОП 17.2-1.01-08 "Правила охорони праці у вовняному виробництві";

30) дороги і пішохідні доріжки на території не очищуються від снігу, є слизькими, що є порушенням п.6 розділу 1 глави ІІ НПАОП 17.2-1.01-08 "Правила охорони праці у вовняному виробництві";

31) не визначена категорія з вибухопожежної та пожежної небезпеки, а також клас зони, у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, у межах зон у середині приміщень та зовні, відповідно до вимог нормативно-правових актів для всіх будівель та приміщень виробничого, складського призначення, що є порушенням п.9 розділу 1 глави ІІ НПАОП 17.2-1.01-08 "Правила охорони праці у вовняному виробництві";

32) відсутня проектна документація щодо відповідності об`ємно-планувальних та конструктивних рішень виробничих будівель (цехів, дільниць), яка б підтверджувала відповідність вимогам нормативних актів, що є порушенням ст. 13, 21 ЗУ Про охорону праці, п. 11 розділу 1 глави II, п. 1, п. 2 розділу 1 глави III НПАОП 17.2-1.01-08 Правила охорони праці у вовняному виробництві;

33) виробничі будівлі та споруди не обладнані технічними засобами протипожежного захисту (установками сигналізації пожежегасіння, системами оповіщення про пожежу тощо) та первинними засобами пожежегасіння, що є порушенням п. 13 розділу 1 глави II НПАОП 17.2-1.01-08 Правила охорони праці у вовняному виробництві;

34) виробничі, допоміжні будівлі й приміщення не обладнані припливно-витяжною вентиляцією, яка повинна бути обґрунтована розрахунками, які підтверджують забезпечення необхідного повітрообміну, температури та стану повітряного середовища, що є порушенням п.1, п. З розділу 3 глави II НПАОП 17.2-1.01-08 Правила охорони праці у вовняному виробництві;

35) не проводиться періодична перевірка стану повітряного середовища виробничих приміщень, що є порушенням п. 7 розділу 3 глави II НПАОП 17.2-1.01-08 Правила охорони праці у вовняному виробництві;

36) не розроблені технологічні карти на кожну операцію технологічного процесу виробництва, що є порушенням п. 1 розділу 1 глави III НПАОП 17.2-1.01-08 Правила охорони праці у вовняному виробництві;

37) відсутні паспорти з технічними характеристиками і даними щодо охорони праці на все обладнання, що працює, та нове обладнання. Усі зміни, що вносяться в конструкцію обладнання в процесі його експлуатації, ремонту і модернізації, мають фіксуватись у паспорті. Порушення п. 1 розділу 1 глави V НПАОП 17.2-1.01-08 Правила охорони праці у вовняному виробництві;

38) не проведено експертизу на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці, що чинні на території України відповідно до договору оренди обладнання, що є порушенням п. 4, п. 6 розділу 11 НПАОП 0.00-7.14-17 Вимоги безпеки та захисту здоров`я під час використання виробничого обладнання працівниками, п. 4 глави II НПАОП 0.00-7.14-17 Вимоги безпеки та захисту здоров`я під час використання виробничого обладнання працівниками;

39) атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві проведено не у відповідності до вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та методичних рекомендацій щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці (накази про атестацію робочих місць та про результати атестації видані формально), що є порушенням ст. 13 ЗУ Про охорону праці, п. З Порядку № 442;

40) в ході перевірки підприємством не надано жодних документів, що підтверджують організацію проведення лабораторних досліджень умов праці з визначенням шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу на всіх робочих місцях, згідно наданого штатного розпису на 2021- 2022 роки, що є порушенням абз. 8 ч. 2 ст. 13 ЗУ Про охорону праці;

41) власником не забезпечено за свої кошти організацію проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного медичного огляду осіб віком до 21 років, що є порушенням ч. 1 ст. 169 КЗпП, с.1 ст.17 Закону № 2694;

42) в ході перевірки підприємством не надано жодних документів, що підтверджують організацію проведення позачергового медичного огляду працівників за рахунок роботодавця у випадках, визначених законодавством, що є порушенням ч. З ст. 17 Закону № 2694;

43) підприємство не зверталося до Управління Держпраці у Сумській області із заявою на визначення категорій працівників, які підлягають проведенню попереднього (періодичного) медичного огляду у 2019-2022 роках, а також для погодження списку, плану-графіку та заключного акту, що є порушенням пунктів 2.3-2.5, 3.1, 3.3-3.7 Наказу № 246.

Приймаючи зазначений вище Припис, посадові особи відповідача виходили з того, що на момент проведення перевірки посадовим особам ГУ Держпраці позивачем не було надано необхідні документи, з яких можливо було встановити відсутність виявлених перевіркою порушень, в зв`язку з чим вони є встановленими обгрунтовано; під час проведення перевірки інспектором праці було зафіксовано залучення працівників до вантажно-розвантажувальних операцій, на підтвердження чого відповідачем до суду надано фото; оскаржуваний Припис підписано директором ТОВ "Вултекс-С" без заперечень.

Позивач, в свою чергу, наполягав на тому, що частина порушень, які мали місце на думку відповідача, були відсутні, а щодо решти з них,- встановлюючи наявність вказаних порушень, відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень при формуванні переліку питань, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та призначив до перевірки ті питання, перевірка яких не передбачена відповідачем стосовно обставин даної справи згідно чинних нормативно-правових актів.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, суду не надано переконливих, належних та допустимих доказів на обґрунтування законності оскаржуваного рішення (припису), висновки, зроблені відповідачем про порушення ТОВ ВУЛТЕКС-С вимог чинного законодавства, здійснені без врахування всіх обставин справи та документів, що мали бути враховані при прийнятті оскаржуваного Припису.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 1, 2 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного контролю за додержанням законодавства у сфері моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

Загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) визначено статтею 4 Закону № 877-V, згідно якої, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

У разі якщо суб`єкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено суб`єкта господарювання.

Здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання заборонено.

Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Посадовій особі органу державного нагляду (контролю) забороняється здійснювати державний нагляд (контроль) щодо суб`єктів господарювання, з якими (або із службовими особами яких) посадова особа перебуває в родинних стосунках, або в разі виникнення у неї конфлікту інтересів згідно із законодавством у сфері запобігання і протидії корупції.

У разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання.

Органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

Невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом.

Посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Під час проведення заходів державного нагляду (контролю) не допускається вилучення у суб`єктів господарювання оригіналів їхніх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп`ютерів, їх частин, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу у суб`єкта господарювання).

Діяльність органів державного нагляду (контролю), пов`язана зі збором інформації, метою якого є отримання відомостей про масові явища та процеси, що відбуваються у сфері господарської діяльності, не вважається заходами державного нагляду (контролю).

Під час та після здійснення державного нагляду (контролю) посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані зберігати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію суб`єкта господарювання.

Інформація, доступ до якої обмежено законом, одержана посадовою особою органу державного нагляду (контролю) під час здійснення державного нагляду (контролю), може використовуватися виключно в порядку, встановленому законом.

Органи державного нагляду (контролю) забезпечують спеціальний режим захисту та доступу до інформації, що є комерційною таємницею, згідно з вимогами закону.

При здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом; неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів; доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання; звернення посадових осіб органів місцевого самоврядування про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства у випадках, коли право на подання такого звернення передбачено законом.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи та посадові особи органів місцевого самоврядування, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до вимог ч.ч. 1-7 ст. 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Перевіряючи оскаржуваний припис колегією суддів встановлено наступне.

Щодо пунктів 1,2 ,3 ,4, 5,12, 16, 36, 37 Припису .

Так, на перевірку позивачем були надані Інструкції з охорони праці №12 для слюсаря-ремонтника, №13 для слюсаря, № 19 для майстра, № 23 для помічника майстра після ознайомлення з якими встановлено, що вони не відповідають вимогам пункту 4 глави 1 НПАОП 0.00-4.15-98 «Положення про розробку інструкції з охорони праці» так як розроблені за типовими формами інструкції з охорони праці у машинобудуванні, без урахування конкретних умов праці виробництва ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (ткацьке вовняне виробництво) (п.1).

На перевірку позивачем були надані Інструкції з охорони праці №12 для слюсаря-ремонтника, №13 для слюсаря, № 19 для майстра, № 23 для помічника майстра після ознайомлення з якими встановлено, що вони не відповідають вимогам пункту 3 глави 1 НПАОП 0.00-4.15-98 «Положення про розробку інструкції з охорони праці» так як не враховують виконання робіт на ткацькому вовняному виробництві (п.2).

Перевіркою встановлено, що видача працівникам спеціального одягу і взуття не обліковується у порядку визначеному пунктом 9 розділу ІІІ НПАОП 0.00-7.17-18 «Мінімальні вимоги безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці» (п.3).

Перевіркою встановлено, що на підприємстві не була складена таблиця врахування ризиків для обґрунтування вибору та використання ЗІЗ за характером виконуваних робіт, що є порушенням пункту 11 ІІІ НПАОП 0.00-7.17-18 «Мінімальні вимоги безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці» (п.4).

На перевірку позивачем не були надані документи (протоколи перевірки знань під час прийому на роботу і в процесі виробничої діяльності), які підтверджують проведення навчання та перевірку знань з питань охорони праці, надання до медичної допомоги, а також правил поведінки у разі виникнення аварії, що є порушенням пункту 3.1. НПАОП 0.00-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» (п.5).

На перевірку не були надані відомості щодо проведеного інструктажу не електротехнічних працівників на І групу з електробезпеки (п.12).

На перевірку не було надано відомості про стан захищеності виробничих будівель, споруд від потрапляння блискавки (16).

Не були також надані позивачем технологічні карти на кожну операцію технологічного процесу виробництва, що є порушенням пункту 1 розділу 1 глави ІІІ НПАОП 17.2-1.01-08 Правил охорони праці у вовняному виробництві (п.36).

Також, на перевірку не надані паспорти з технічними характеристиками і даними щодо охорони праці на обладнання, у яких повинно фіксуватися усі зміни, що вносяться в конструкцію обладнання в процесі його експлуатації, ремонту і модернізації, що є порушенням пункту 1 розділу 1 глави V НПАОП 17.2-1.01-08 Правил охорони праці у вовняному виробництві (п.37).

ТОВ «ВУЛТЕКС-С» не надало посадовими особами Управління вищевказаних документів щодо яких встановлені порушення , відображені в пунктах 1,2 ,3 ,4, 5,12, 16, 36, 37 Припису .

При цьому, при зверненні до суду ТОВ «ВУЛТЕКС-С» додано до матеріалів справи інструкції з охорони праці, які відповідали нормам законодавства з урахуванням конкретних умов виробництва, інструкції з охорони праці, які відповідали нормам законодавства з урахуванням виконання робіт на ткацькому вовняному виробництві, копії особистих карток обліку за встановленою формою, копії таблиці складеної за встановленою формою, що копії протоколів перевірки знань, копії технологічних карток, копії паспортів, копії Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці щодо проведеного інструктажу не електротехнічних працівників на І групу з електробезпеки, копії документів, щодо захищеності виробничих будівель, споруд від потрапляння блискавки.

Доказів надання таких документів до перевірки позивачем до суду не надано.

Відповідач зазначає , що вище додані позивачем до суду документи підтверджують фактичне усунення порушень , зазначених в пунктах 1,2 ,3 ,4, 5, 12, 16, 36, 37 Припису.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Отже, факт виконання/невиконання суб`єктом господарювання порушень, може бути встановлено лише за результатами проведення органом державного нагляду (контролю) позапланових заходів (перевірки).

Ураховуючи те, що позивач є спеціальним органом, який здійснює контроль за додержанням суб`єктами господарювання вимог законодавства з питань праці, належним доказом усунення/ виконання суб`єктом господарювання припису є результати повторної перевірки.

Доказів на підтвердження звернення позивача до відповідача з питань повторної перевірки для підтвердження усунення/ виконання суб`єктом господарювання припису в частині пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 12, 16, 36,37 до суду не надано.

Колегія суддів звертає увагу на те , суд не наділений повноваженнями виконувати функції органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері охорони праці, які в свою чергу є дискреційними, а тому тільки контролюючий орган при проведенні перевірки вправі оцінити якість виконаних дій (робіт), спрямованих на усунення порушень.

Щодо пунктів 6,7,8,9,10,11 Припису .

Вказані порушення НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», а саме: у пунктах 6,7,8 Припису вказані працівники, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які працюють на виробничих апаратах та обладнанні вмикають кнопки керування і контролюють перехідні процеси, що супроводжуються автоматичним і ручним вмиканням електричних приводів та електричних клапанів, отже безпосередньо здійснюють експлуатацію електротехнічних установок.

Згідно підпункту 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» керівник підприємства зобов`язаний забезпечити утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до вимог чинних нормативних документів.

Для цього він повинен, зокрема, забезпечити перевірку знань працівників у встановлені строки згідно з вимогами «Правил технічної експлуатації електроустановок».

Проте, у наданому на перевірку журналі перевірки знань ТОВ «ВУЛТЕКС-С» від 01.11.2019 працівникам проводиться повторне навчання на ІІ або ІІІ групи безпеки без первинного навчання, а також відсутністю посвідчень на електробезпеку виданих за їх черговістю (спочатку видається на ІІ групу електробезпеки, і лише потім ІІІ групу електробезпеки) та протоколів проведення первинного навчання.

У пункті 9 Припису вказано, що порядок навчання і перевірка знань працівників з електробезпеки не узгоджені з територіальним органом Держпраці.

Згідно з пунктом 2.1.1 НПАОП 40.1-1.21-98 порядок навчання і перевірки знань працівників має бути відповідним до галузевого положення про навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці, узгодженого з Держнаглядохоронпраці, а також до вимог до електротехнічної обслуги, які містяться в ПТЕ.

Відповідно до проведених Урядом України реформ створено Держнаглядохоронпраці відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України, який став правонаступником Держгіртехнагляду УРСР утвореного постановою Ради Міністрів УРСР 30.05.1958р.

Управління Держпраці у Сумській області утворено як юридична особа згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 11.02.2015р., яке було правонаступником Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки у Сумській області і Державної інспекції з питань праці у Сумській області в результаті реорганізації.

Тобто, Держпраці є фактичним правонаступником Держнаглядохоронпраці.

У пунктах 10-11 Припису вказано, що перевіркою встановлено відсутність на ТОВ «ВУЛТЕКС-С» Журналу обліку перевірки та випробування електроінструменту, а також не призначена особа відповідальна за збереження та справність електроінструменту, що є порушенням пункту 6.7.7 НПАОП 40.1-1.21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок.

З приводу цього порушення ТОВ «ВУЛТЕКС-С» вказав, що згідно наданої ним довідки на обліку підприємства електроінструменти відсутні, то відповідно вони не зобов`язані вести Журнал і визначати відповідальну особу за збереження та справність електроінструменту.

Однак, як вбачається з матеріалів справи перевірка проводилась безпосередньо на виробництві ТОВ «ВУЛТЕКС-С» і до матеріалів справи були додані фотокартки обладнання, що використовується у виробництві у тому числі і електроінструменти.

За процесом виробництва (ткацьке вовняне виробництво) ТОВ «ВУЛТЕКС-С» не може здійснюватися без використання електроінструменту.

Також необхідно врахувати, що за результатами перевірки посадовими особами Управління Держпраці у Сумській області було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова № 13-10/19 від 19.01.2022 про накладення на директора ТОВ «ВУЛТЕКС-С» ОСОБА_18 штрафу у розмірі 680,00 грн. згідно частини 5 статті 41 КУпАП порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці. Штраф сплачено у повному обсязі, що підтверджується постановою державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження № ВП 68687319 від 25.01.2023р.

Щодо пунктів 13,14,15 Припису.

Так, підприємством у виробничих дільницях використовуються змащувальний пристрій, кіпний пітатель АПМ, прядильна машина сельфактор, робоча машина, снувальна машина Тексима, сукнувальна машина, ткацький станок, ткацькі навої, трепальна машина, чесальний апарат, щипальна машина.

Проте, на перевірку не були надані документальні підтвердження проведення випробування опору заземлюючих пристроїв, ізоляції електромережі і струмоприймачів та відповідних ланцюгів електроустановок.

Також на час перевірки не надано паспорти заземлюючих пристроїв, а стан ізоляції та надійність заземлення щороку та після капітального ремонту не перевіряється, що є порушенням пункту 1.1.7, пункту 7.3.11, пункту 7.3.13 НПАОП 40.1-21-98 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, а також пункту 6 розділу 5 глави ІІ НПАОП 17.2-1.01-08 «Правила охорони праці у вовняному виробництві».

З приводу цих порушень позивач вказав, що такі питання не вказуються у Переліку питань щодо проведення державного нагляду (контролю), а також відсутні в уніфікованій формі акту затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства від 27.10.2020 № 2161 (далі Наказ № 2161), тому ці питання не належать до повноважень відповідача.

Колегія суддів зазначає , що наказом Державної служби України з питань праці № 140 від 13.09.2021 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Покажчик нормативно-правових актів з охорони праці станом на 13.09.2021 (діючого до 06.07.2022), до якого включено НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», НПАОП 17.2-1.01-08 «Правила охорони праці у вовняному виробництві», НПАОП 0.00-1.81-18 «Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском». Це є нормативно-правові акти дія яких поширюється на всіх суб`єктів господарювання, а контроль за їх дотримання покладено на територіальні органи Держпраці у відповідності до Закону України «Про охорону праці».

Статтею 27 Закону України «Про охорону праці» визначено, що нормативно-правові акти з охорони праці це правила, норми, регламенти, положення, інструкції та інші документи, обов`язкові для виконання.

Згідно статті 38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 року затверджено Положення про Державну службу України з питань праці.

Згідно пункту 1 даного Положення Державна служба України з питань праці (далі Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Отже, територіальні органи Держпраці в силу закону здійснюють нагляд за додержанням законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки.

При цьому, уніфікована форма акта, що затверджена Наказом № 2161 містить посилання на Закон України «Про охорону праці», а у Переліку питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю) вказано пункт 6 - Додержання вимог законодавства щодо гарантії працівників у галузі охорони праці та створення умов праці відповідно до нормативно-правових актів; пункт 11 - Аудит охорони праці, оцінки технічного стану виробничого обладнання та устаткування.

Щодо пункт 17 Припису.

На час перевірки в електроустановках підприємства відсутні однолінійні схеми електричних з`єднань для нормальних режимів роботи обладнання.

Позивачем на перевірку такі схеми не надано, доказів наявності їх на момент перевіки також не надано.

Щодо пункту 18 Припису.

На час перевірки були відсутні маркувальні таблички на компресорі в апаратно-прядильній дільниці та в комвольно-прядильній дільниці, що є порушенням пункту 1 розділу ІV НПАОП 0.00-1.81-18 «Правил охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском».

Позивач вказує, що таке питання не вказуються у Переліку питань щодо проведення державного нагляду (контролю), а також відсутні в уніфікованій формі акту затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства від 27.10.2020 № 2161 (далі Наказ № 2161), тому це питання не належать до повноважень відповідача.

Таке твердження є безпідставним і його обґрунтування наведено вище у пунктах припису 13,14,15. Оскільки як уніфікована форма акта, що затверджена Наказом № 2161 містить посилання на Закон України «Про охорону праці», а у Переліку питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю) вказано пункт 6 - Додержання вимог законодавства щодо гарантії працівників у галузі охорони праці та створення умов праці відповідно до нормативно-правових актів; пункт 11 - Аудит охорони праці, оцінки технічного стану виробничого обладнання та устаткування.

Щодо пунктів 19,20,21,22,23,24,25,28 Припису.

Вказані приписи стосуються експлуатації обладнання підвищеної небезпеки та виконання робіт підвищеної небезпеки без отримання дозвільних документів (дозволу, декларації) та не забезпечення належного технічного обслуговування, експертного обстеження обладнання (змащувальний пристрій, кіпний пітатель, мотальна машина, прядильна машина, робоча машина, снувальна машина, сукнувальна машина, ткацький станок, ткацькі навої, трепальна машина, чесальний апарат, щипальна машина, смесова камера, повітрозбірники у складі компресорів в апаратнопрядильній та камвольно-прядильній дільницях).

Позивач зазначає в позові, що таке обладнання на обліку не перебуває, а вантажно-розвантажувальні роботи вони теж не виконують, тому немає потреби в отриманні таких дозвільних документів та проводити технічне обстеження.

Проте, таке твердження спростовується матеріалами перевірки та наданими доказами у вигляді фотографій зроблених під час перевірки працівниками Управління, оскільки перевірка була проведена безпосередньо на виробництві ТОВ «ВУЛТЕКС-С» за адресою: Сумська область, Сумський район, село НижняСироватка, вул. Сумська, буд. 80А під час якої здійснювалася фотофіксація виробничого процесу, у тому числі і обладнання підвищеної небезпеки.

Також на перевірку був наданий Договір оренди обладнання № 9/08 від 01.03.2021 відповідно до якого ТОВ «ФТГ ГРУП» (Орендодавець) надає, а ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (Орендар) приймає у строкове платне користування обладнання, що використовується у виробництві продукції підприємства.

На використання такого обладнання та виконання на ньому робіт позивач повинен одержати дозвіл та подати Декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у порядку визначеному Постановою КМУ № 77 від 03.02.2021р.

Як убачається з матеріалів справи позивач здійснює діяльність в галузі ткацьке вовняне виробництво із застосуванням машин, механізмів устаткування підвищеної небезпеки, а також виконує роботи підвищеної небезпеки.

В ході перевірки встановлено, що устаткування, яке використовує позивач не відповідає вимогам нормативних актів. Експлуатуючи (застосовуючи) машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, яке не відповідає нормам правових актів, роботодавець наражає людей та працівників на небезпеку на робочому місці, чим порушує їх конституційне право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці.

Експлуатація роботодавцем машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки щодо якого уповноваженим органом не вирішено питання про відповідність вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці не дозволяється.

Саме при вирішені питання про надання дозволу контролюючий орган має можливість перевірити відповідність обладнання вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці на підставі відповідного висновку експертизи.

Експлуатація роботодавцем машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки щодо якого уповноваженим органом не вирішено питання про відповідність вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці не дозволяється, крім випадків, встановлених законодавством, і має оцінюватися як підстава для зупинення виконання робіт з експлуатації цього обладнання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №826/14011/16, від 09 липня 2020 року у справі №805/130/17.

Технічний огляд дають можливість визначити технічний стан, умови і термін подальшої безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки з урахуванням режиму роботи, а також з`ясувати необхідність проведення ремонту, модернізації, реконструкції або виведення з експлуатації.

Виявлені порушення безумовно можуть призвести до загибелі людей або ж нанесенню шкоди їх здоров`ю.

Наявність таких порушень підтверджується матеріалами справи, а також не спростована позивачем у ході судового розгляду справи.

Щодо пункт 26 Припису.

Перевіркою встановлено, що на складі сировини, складі готової продукції, камвольно-прядильній дільниці працівниками підприємства виконуються вантажно-розвантажувальні роботи з використанням вантажопідіймального механізму - таль електрична заводський номер та тип візуально встановити не вбачалося за можливе, а паспорт або інший документ, що підтверджує технічні характеристики позивачем надано не було; знімні вантажозахоплювальні стропи, проте місця виконання цих робіт не позначені знаками безпеки, що є порушенням пункту 28, пункту 46 розділу 3 НПАОП 0.00-1-75-15 «Правила охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт».

Позивач вказує, що працівники підприємства не залучаються до робіт з вантажно-розвантажувальних операцій, що підтверджують посадові інструкції, а на обліку підприємства відсутні вантажопідіймальні крани і відповідне обладнання.

Проте, при цьому, і не вказав, хто саме виконує вантажнорозвантажувальні роботи і хто працює на обладнанні таль електрична і знімні вантажозахоплювальні стропи.

Під час перевірки було зафіксовано, що саме працівники підприємства виконували роботи з використанням цього обладнання.

Щодо пунктів 27, 29, 30 Припису .

На перевірку не надана Інструкція щодо розміщення та зберігання матеріалів в складі сировини, в якій повинно бути вказана, яка сировина та які матеріали можуть зберігатися на даному складі, у якій кількості, у якій тарі, способи складування та зберігання. Відповідні вимоги визначені правилами охорони праці у вовняному виробництві (п.27).

Так, перевіркою встановлено відсутність перед в`їздом на території підприємства схеми (плану) розташування виробничих підрозділів, доріг, пожежних гідрантів, швидкість руху автотранспорту, що є порушенням пункту 5 розділу І глави ІІ НПАОП 17.2-1.01-08 Правил охорони праці у вовняному виробництві (п.29).

В ході перевірки встановлено , що дороги і пішоході доріжки на території підприємства не очищаються від снігу, є слизькими, що є порушенням пункту 6 розділу І глави ІІ НПАОП 17.2-1.01-08 Правил охорони праці у вовняному виробництві (п.30).

Позивачем не обґрунтовано безпідставність таких встановлених порушень та неправомірність пунктів 27, 29, 30 Припису як в позові, так і в ході розгляду апеляційної скарги .

Щодо пунктів 31 , 32 , 33 Припису

Так, позивачем не визначена категорія з вибухопожежної та пожежної небезпеки, клас зони, які позначаються на вхідних дверях до приміщень та зовні приміщень виробничого і складського призначення, що є порушенням пункту 9 розділу І глави ІІ НПАОП 17.2-1.01-08 Правил охорони праці у вовняному виробництві (п.31).

На підприємстві відсутні проектна документація щодо відповідності об`ємно-планувальних та конструктивних рішень виробничих будівель (цехів), що є порушенням пункту 11 розділу І глави ІІ, пункту 1, пункту 2 розділу І глави ІІІ НПАОП 17.2-1.01-08 Правил охорони праці у вовняному виробництві (п.32).

Виробничі будівлі підприємства не обладнанні технічними засобами протипожежного захисту (відсутня пожежна сигналізація, система оповіщення, первинними засобами пожежегасіння), що є порушенням пункту 1, пункту 3 розділу ІІ НПАОП 17.2-1.01-08 Правил охорони праці у вовняному виробництві (п.33).

З приводу порушень пунктів 31,32,33 позивачем надано пояснення, що вимоги пожежної та вибухопожежної небезпеки на підприємстві відповідають нормативно-правовим документам.

При цьому, не надано і в матеріалах справи відсутнє будь-яке документальне підтвердження, як то наявності табличок, проектної документації, а також наявності пожежної сигналізації, сигналізації оповіщення та вогнегасників (документів на їх встановлення, обслуговування, придбання і перевірка первинних засобів пожежегасіння, тощо).

Щодо пункту 34 Припису , то перевіркою встановлено, що виробничі будівлі, допоміжні будівлі й приміщення ТОВ «ВУЛТЕКС-С» не обладнанні припливно-витяжною вентиляцією, яка повинна забезпечувати необхідний повітрообмін, температуру та стан повітряного середовища, що є порушенням пункту 1, пункту 3 розділу 3 глави ІІ НПАОП 17.2-1.01-08 Правил охорони праці у вовняному виробництві.

Пунктом 35 Припису визначено , що перевіркою встановлено, що на підприємстві не проводиться періодична перевірка стану повітряного середовища виробничих приміщень, що є порушенням пункту 7 розділу 3 глави ІІ НПАОП 17.2-1.01-08 Правил охорони праці у вовняному виробництві.

Стосовно цих порушень позивач вказує, що ним не порушуються вимоги вентиляції та проводиться перевірка згідно нормативно-правових актів.

При цьому, не надано і в матеріалах справи відсутнє будь-яке документальне підтвердження, як-то встановлення обладнання приливно-витяжної вентиляції.

Що стосується періодичності перевірки стану повітряного середовища , то до матеріалів справи додано копію графіку та наказу № 11-ОП від 11.01.2021 «Про призначення відповідальної особи за перевірку стану повітряного середовища», але не надано документального підтвердження самого факту проведення перевірки та стану повітряного середовища у відповідні дні графіку перевірки.

Наявність лише одного наказу не є належним доказом безпосереднього проведення перевірки стану повітряного середовища.

Стосовно пункту 38 Припису.

Так, на перевірку був наданий Договір оренди обладнання № 9/08 від 01.03.2021 відповідно до якого ТОВ «ВУЛТЕКС-С» взяло в оренду для використання у виробництві відповідне обладнання марки Borchi. Bigagli B6 іноземного походження ймовірно Італія та ГДР.

Згідно пункт 21 Закону України «Про охорону праці» машини, механізми, устаткування придбані за кордоном допускаються до експлуатації (до застосування) лише за умови проведення експертизи на відповідність їх нормативно-правовим актам з охорони праці, що чинні на території України.

Проте, на перевірку не було надано документального проведення експертизи на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці, що чинні на території України на експлуатацію взятого в оренду обладнання, що використовується у виробництві ТОВ «ВУЛТЕКС-С».

Позивач зазначає, що виробниче обладнання відповідає вимогам безпеки.

Однак, будь-якого документального підтвердження проведення експертизи та її висновки, що надають спеціально визначені організації, які мають дозвіл на проведення такого типу експертизи, матеріали справи не містять.

Щодо пунктів 39,40,41,42,43 Припису , які стосуються порушення порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, проведення лабораторних досліджень умов праці з визначенням шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу та проведення медичних оглядів працівників.

Так, на перевірку не були надані документи щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, лабораторних досліджень умов праці з визначенням шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу та медичних оглядів працівників.

Позивач вказує, що висновки атестації були надані на перевірку, а проведення лабораторних досліджень умов праці не передбачено жодним законодавчим актом. Медичні огляді проводяться.

Проте, таке твердження позивача не відповідає дійсності виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992. затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі Порядок № 442), основна мета якого полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці.

Згідно пункту 1 Порядку № 442 атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес , використовуване обладнання, сировина й матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих. Відповідно до пункту 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: - установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; - установлення санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; - комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; - установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; - обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; - визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; - складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; - аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємства.

Контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на Держпраці в силу припису пункту 10-11 Порядку № 442.

Під час перевірки позивачем було надано лише наказ № 9-ОП від 91.11.2021 «Про проведення атестації робочих місць», наказ № 10-ОП від 15.11.2021 «Про результати атестації» інші документи, обов`язковість складання яких визначена Порядком № 442 відсутні. За відсутності карток умов праці, протоколів досліджень, фотографій робочого часу (листів спостереження) неможливо визначити дотримання позивачем норм Порядку № 442.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 246 від 21.05.2007 «Про проведення медичних оглядів працівників певних категорій» визначено Порядок організації попереднього (періодичного) медичних оглядів працівників певних категорій (ділі Порядок № 246) відповідно до якого роботодавець організовує лабораторні дослідження умов праці з визначення шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу. Згідно наказу МОЗ № 248 від 08.04.2014 «Про затвердження Державних санітарних норм і правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» здійснюється з метою визначення категорій працівників, які підлягають попередньому (періодичному) медичному огляду. Ці Державні санітарні норми та правила «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» (далі - Гігієнічна класифікація праці) спрямовані на гігієнічну оцінку умов та характеру праці на робочих місцях працівників та застосовуються на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності у випадках, передбачених законодавством.

З урахуванням наведених норм законодавства для визначення категорії працівників підприємств, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду є необхідним проведення лабораторних досліджень на робочих місцях.

Згідно пункту 3.1. Порядку № 246 заклади державної санітарно-епідеміологічної служби щорічно за заявкою роботодавця, за участю профспілкової організації або уповноваженої особи визначають категорії працівників, які підлягають попередньому (періодичному) медичному огляду та до 1 грудня складають Акт визначення категорій працівників, які підлягають попередньому (періодичному) медичному огляду за формою додатку 1.

У зв`язку зі змінами законодавства під розумінням закладів державної санітарно-епідеміологічної служби треба розумінні територіальні органи Держпраці, на які згідно з Постановами КМУ № 442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», № 96 від 11.02.2015 «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці» розпорядження КМУ № 88-р від 11.02.2016 «Питання Державної служби з питань праці» функції та повноваження з реалізації політики у галузі праці та функції із здійснення контролю робочих місць покладені на Державну службу України з питань праці.

Додатком 4 та додатком 5 до Порядку № 246 затверджені переліки робіт, для виконання яких є обов`язковим проходження медогляду.

Відповідно до вимог Порядку № 246 до 1 грудня поточного року складається та погоджується Акт визначення категорії працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду на наступний рік. Представники роботодавців у вищезазначений термін повинні надати до Управління Держпраці заяву щодо визначення категорій працівників, які підлягають медичному огляду. До заяви додаються витяг зі штатного розкладу та дані лабораторних досліджень умов праці з визначенням шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу на конкретних робочих місцях працівників, які роботодавець проводе згідно п. 3.1. цього Порядку. На підставі Акта визначення категорій працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду, роботодавець складає протягом місяця у чотирьох примірниках поіменні списки працівників за формою зазначеною у додатку 2 Порядку № 246 та узгоджує їх у територіальному органі Держпраці. Для проведення попереднього (періодичних) медичного огляду працівників роботодавець укладає договір з лікувальним закладом охорони здоров`я та надає йому список працівників, які підлягають медичному огляду, на підставі якого лікувальний заклад складає план-графік їх проведення, погоджує його з роботодавцем і Управлінням Держпраці.

Пунктом 2.17 Порядку № 246 передбачено, що за результатами періодичних медичних оглядів оформлюється Заключний акт за формою, зазначеною у 9 до цього Порядку. Термін зберігання Заключного акта 5 років. Працівники, які не пройшли медичні огляді, або яким за медичним висновком така робота протипоказана за станом здоров`я відсторонюються від роботи в силу припису п.3.6. цього Порядку.

Проте, під час перевірки не були надані документи щодо підтвердження проходження працівниками підприємства медичного огляду.

Для погодження плану-графіку та заключного акту в 2019-2022 роках підприємство не зверталось до Управління Держпраці у Сумській області. Як і не зверталось із заявкою на визначення категорій працівників, які підлягають проведенню попереднього (періодичного) медичного огляду, погодження поіменного списку, що є порушенням вимог пункту 2.3, пункту 2.5 розділу II, пункту 3.1, пункту 3.3-3.7 розділу III «Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій», затвердженого наказом МОЗ від 21 травня 2007 року № 246.

Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що державна політика в галузі охорони праці спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням та базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Закон України «Про охорону праці» визначає основні засади реалізації конституційного права працівників на охорону життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

В силу положень частини першої та другої статті 4 цього Закону державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці та спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарнопобутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Згідно статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує належне утримання виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; організує проведення аудиту охорони праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування на відповідність нормативно-правовим актам. Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері охорони праці призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю людей.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог .

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 по справі № 520/3278/22 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Вултекс-С" відмовити .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 13.11.2023 року