Справа № 420/25051/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Одеський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Гоменюк Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінкор Трейд Україна» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 20666/000/0710 від 18.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у квітні 2023 ТОВ «Лінкор Трейд Україна» на підставі здійснення господарських операцій, зокрема з придбання товару, до складу податкового кредиту було віднесено суму ПДВ в розмірі 5 215 017,16 грн, в т.ч. по ФГ «С-Колос» - 5037932,15 грн (серпень 2022 р. 1018327,32 грн, листопад 2022 р. 1750643,47 грн, грудень 2022 р. 2268961,36 грн); по ФГ «Ільяш» - 177085,07 грн (грудень 2021 р. 88203,70 грн, січень 2022 р. 88881,37 грн). У зв`язку із цим співробітниками податкового управління проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінкор Трейд Україна» (42824531) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2023 року від 18.05.2023 № ), з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку виправленням самостійно виявлених помилок від 03.07.2023 № (травень 2021, червень 2021 липень 2021, серпень 2021, вересень 2021, січень 2022, травень 2022, листопад 2022, лютий 2023 березень 2023, квітень 2023 року), за результатами якої складено акт від 17.07.2023 № 19169/15-32-07-10/42824531. За висновками перевіряючих ТОВ «Лінкор Грейд Україна»: порушено вимоги абзацу «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, п.5 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, внаслідок чого ТОВ «Лінкор Трейд Україна» не має права на отримання бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за квітень 2023 року у розмірі 360 301 грн. до розрахунку суми бюджетного відшкодування згідно із додатком №3 до податкової декларації з ПДВ за попередні звітні періоди); 2) п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, ст. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено завищення суми від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації), на суму 5215017 грн. Отже на підставі зазначеного акту перевірки прийнято спірне повідомлення-рішення № 20666/000/0710 від 18.08.2023, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за квітень 2023 р. на суму 5215017 грн. Позивач не погоджується з висновками за результатами перевірки з підстав їх необґрунтованості та безпідставності. Зокрема, зазначає, що до перевірки та заперечень на акт перевірки позивачем було надано відповідні первинні документи, які належно оформлені, містять всі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами та, які в сукупності із встановленими обставинами, зокрема і щодо можливостей здійснення товариством відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договором, свідчать про беззаперечний факт реального вчинення ним господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку. Вичерпний пакет документів повністю спростовує твердження контролюючого органу про ненадання позивачем первинних документів, які підтверджують факт реального вчинення господарських операцій. Водночас, постачальниками за результатами виконання господарських договорів були складені та подані на реєстрацію в ЄРПН відповідні податковій накладні, які, в свою чергу, були зареєстровані без зауважень. Таким чином, податковим органом безпідставно викладено в акті перевірки висновки щодо недоведеності первинними документами факту товарності господарських операцій з поставки агропродукції, а тому прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення є неправомірним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 25.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

06.10.2023 до суду від Головного управління Державної податкової служби в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що в ході проведення перевірки та відповідно до заперечень, не надано підтверджуючі документи (гарантійні листи, довідки з Селищної ради), де було б зазначено період безпечної посівної кампанії, не зазначено будь-якої інформації із документальним підтвердженням, що засвідчує факт підтвердження безпеки для життя та здоров`я людей для фактично можливого здійснення господарських операцій з вирощування, збирання, зберігання та транспортування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного стану на території, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) на території: Україна, 75023, Херсонська обл. Білозерський район с. Музиківка вул. Смішко буд. 38 (ФГ «ІЛЬЯШ») та Дніпропетровська обл., с. Покровське, вул. Пушкіна, буд. 85 та Україна, Донецька обл. Великоновосілківський район с. Веселе вул. Садова буд. 19 (ФГ «С-Колос»). Враховуючи викладене, контролюючий орган вважав, що встановлені в ході перевірки та зафіксовані в акті позапланової виїзної документальної перевірки платником податку вимог ПК України, є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

09.10.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінкор Трейд Україна» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наголошує, що на час складання податкових накладних постачальниками та їх подачі на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних жодних рішень про їх зупинення або відмови у їх реєстрації не приймалося. Відтак, якщо податковий орган вважає контрагенті позивача недобросовісними, мають негативну історію платника податків, а їхня діяльність не спрямована на досягнення реальної цілі господарської операції, так такі обставини мали бути виявлені саме на стадії реєстрації ПН в ЄРПН, за наслідком чого мало бути прийнято рішення про зупинення реєстрації ПН або відмови в їх реєстрації. Зазначений правовий механізм як раз і створений державою для того, щоб відсіювати недобросовісних платників податків та не допускати їх підриву нормальної господарської діяльності решти платників податків. Як наслідок, якщо податковий орган допустив реєстрацію податкових накладних, виписаних контрагентами-постачальниками, то у позивача були всі підстави вважати, що його постачальники відповідають усім критеріям добросовісності та мають показники позитивної податкової історії платників податків.

Ухвалою суду від 16.10.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених у позовній заяві і відповіді на відзив підстав підтримав та просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що у квітні 2023 ТОВ «Лінкор Трейд Україна» на підставі здійснення господарських операцій, зокрема з придбання товару, до складу податкового кредиту було віднесено суму ПДВ в розмірі 5 215 017,16 грн, в т.ч. по ФГ «С-Колос» - 5037932,15 грн (серпень 2022 р. 1018327,32 грн, листопад 2022 р. 1750643,47 грн, грудень 2022 р. 2268961,36 грн); по ФГ «Ільяш» - 177085,07 грн (грудень 2021 р. 88203,70 грн, січень 2022 р. 88881,37 грн).

На підставі направлень від 04.07.2023 № 9789/15-32-07-10, № 9789/15-32-07-10 головним державним інспектором Одеського відділу перевірок платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області Слюсаренко Вікторією, головним державним інспектором Одеського відділу перевірок платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області Банковою Юлією, виданих, Головним управлінням ДПС в Одеській області та наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 20.06.2023 №4645-п., виданого на підставі пп. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.8 п.78.1 ст. 78, п.200.11 ст. 200, п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінкор Трейд Україна» (42824531) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2023 року від 18.05.2023 № ), з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку виправленням самостійно виявлених помилок від 03.07.2023 № (травень 2021, червень 2021 липень 2021, серпень 2021, вересень 2021, січень 2022, травень 2022, листопад 2022, лютий 2023 березень 2023, квітень 2023 року), за результатами якої складено акт від 17.07.2023 № 19169/15-32-07-10/42824531.

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 р. у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету, порушення ТОВ «Лінкор Грейд Україна»:

1) абзацу «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, п.5 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, внаслідок чого ТОВ «Лінкор Трейд Україна» не має права на отримання бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за квітень 2023 року у розмірі 360 301 грн. до розрахунку суми бюджетного відшкодування згідно із додатком №3 до податкової декларації з ПДВ за попередні звітні періоди);

2) п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, ст. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено завищення суми від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації), на суму 5215017 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 20666/000/0710 від 18.08.2023, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за квітень 2023 р. на суму 5215017 грн.

Позивач, зважаючи на протиправність та хибність висновків ГУ ДПС в Одеській області, викладених в акті від 17.07.2023 № 19169/15-32-07-10/42824531, прийнятого на підставі вказаного акту податкового повідомлення-рішення № 20666/000/0710 від 18.08.2023, яким ТОВ «Лінкор Трейд Україна» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за квітень 2023 р. на суму 5215017 грн, звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Зі змісту акту перевірки від 17.07.2023 № 19169/15-32-07-10/42824531 вбачається, що в квітні 2023 року ТОВ «Лінкор Трейд Україна» до складу податкового кредиту віднесено суму ПДВ в розмірі 5215 017,16 грн., в т.ч.: ФГ "С-КОЛОС", код за у сумі ПДВ 5037 932,15 грн. (період серпень 2022 року у сумі 1018327,32 грн., листопад 2022 у сумі 1 750 643,47 грн., грудень 2022 у сумі 2 268 961,36 грн.), ФГ "ІЛЬЯШ", код за у сумі ПДВ 177 085,07 грн. (період грудень 2021року у сумі 88 203,70 грн., січень 2022 року у сумі 88881,37 грн.).

Податковий кредит сформований з господарський операцій з постачання зазначеними контрагентами сільськогосподарської продукції.

Для з`ясування достовірності формування податкового кредиту та формування сум ПДВ, що підлягають бюджетному відшкодуванню, на підставі пп.20.1.6, пп.20.1.14 п.20.1 ст.20, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платнику податків надано запит від 03.07.2023 №1/15-32-07-10 про надання первинних документів, які стали підставою для декларування бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2023 року, зокрема щодо надання пояснень та документів для дослідження повного постачальників до ТОВ «Лінкор Трейд Україна». ланцюга постачання запасів від

В ході перевірки підприємством ТОВ «Лінкор Трейд Україна» не надано первинні документи (прибуткові накладні, акти приймання-передачі, товарно-транспортні накладні), які фіксують факт отримання товару за перевіряємий період на загальну суму ПДВ 5 215 017 грн., про що складено акт № 23/15-32-9 від 17.07.2023.

Відтак, перевіряючі дійшли висновку, що внаслідок порушення п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, ст. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України, ТОВ «Лінкор Трейд Україна» до складу податкового кредиту віднесено суму ПДВ в розмірі 5 215 017 грн., яка не підтверджена первинними документами, які фіксують факт отримання ТМЦ, в результаті чого встановлено завищення залишку від`ємного значення з ПДВ за квітень 2023 у розмірі 5 215 017 грн.

До Головного управління ДПС в Одеській області надійшло заперечення ТОВ «Лінкор Трейд Україна» () від 28.07.2023 №2807/23 (вхід. номер Головного управління ДПС в Одеській області від 03.08.2023 №59718/6) до акту документальної виїзної позапланової перевірки від 17.07.2023 № 19169/15-32-07-10/42824531, в якому ТОВ «Лінкор Трейд Україна» не погоджується з висновком акту перевірки та до заперечення надано документи (копії):

По підприємству ФГ "ІЛЬЯШ", код за на 23 аркушах:

- «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду форми №29-СГ за 2021 рік;

- «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур» форми №4-СГ під урожай 2021 року;

- витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно про суб`єкта іншого речового права по орендарю ФГ "ІЛЬЯШ", код за ;

- ТТН, видаткові накладні;

- договір купівлі-продажу від 05.01.2022 року №1 та специфікація до нього.

По підприємству ФГ «С-КОЛОС» () на 128 аркушах:

- лист голови ФГ «С-КОЛОС», в якому повідомлено, що підприємство не співпрацює з контрагентами російською федерацією, Білорусії, контрагентами, які знаходяться/зареєстровані на тимчасово окупованих територіях;

- «Звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур» форми №37-СГ на 01.08.2022 року;

- «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур» форми №4-СГ під урожай 2021 року;

- договір поставки від 04.08.2022 року №0408/22 (номенклатура товару - ріпак, врожаю 2022 року), видаткові накладні, ТТН;

- договір поставки від 05.09.2022 року №0508/22 (номенклатура товару - пшениця 4 клас, врожаю 2022 року), видаткові накладні, ТТН;

- договір поставки від 23.11.2022 року №2311/22 (номенклатура товару - соняшник врожаю 2022 року), видаткові накладні, ТТН.

Згідно відповіді ГУ ДПС в Одеській області «Про розгляд заперечення» від 16.08.2023 № 10734/КПР/15-32-07-10, з урахуванням наданих первинних документів до заперечень, зроблено наступні висновки щодо порушення, зазначеного у пункті 3.2. «Результати перевірки визначення податкового кредиту (розділ II Декларації)» акту перевірки.

За правовою позицією контролюючого органу взаємовідносини позивача із контрагентом ФГ «Ільяш» обумовлені наступними чинниками.

Перебуває на обліку - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, Білозерська ДПІ (Білозерський район), основний вид діяльності - 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Трудові ресурси: середньооблікова кількість штатних працівників 2 особи. ФГ "ІЛЬЯШ" є платником податку на прибуток.

Згідно наданих до податкового органу документів, загальна площа сільськогосподарських угідь у ріллі складає 50,0977 га. Адреса здійснення діяльності: Херсонська обл., Білозерський район, с. Музиківка, вул. Смішко буд. 38, (територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією з 24.02.2022).

Натомість було зазначено, що відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (зі змінами) та від 22.12.2022 №309 із змінами «Про затвердження Переліку територій окупованих російською Федерацією» зареєстрована адреса ФГ "ІЛЬЯШ" (Україна, 75023, Херсонська обл. Білозерський район с. Музиківка вул. Смішко буд. 38) входить до пункту 1 розділу I Територій можливих бойових дій з 24.02.2022 року.

ФГ "ІЛЬЯШ" є платником земельного податку (орендної плати) на території: Україна, 75023, Херсонська обл. Білозерський район с. Музиківка вул. Смішко буд. 38, 20 пайщиків, ознака « 106» - «дохід від надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду».

За даними 20-ОПП: 9 об`єктів, в т.ч.: трактор колісний, 2 вантажних автомобіля, склад, сівалка, обприскувач, комбайн, машина для внесення мінеральних добрив за адресою: Україна, 75023, Херсонська обл. Білозерський район с. Музиківка, вул. Смішко, буд. 38.

Згідно наданих копій товарно-транспортних накладних, де пункт навантаження є: Білозерський район, с. Музиківка, пункт розвантаження: ТОВ «ФОРМАГ», код 23992702, Одеська обл., вул. Аеропортівська, буд. 1, номенклатура товару: горох, врожаю 2021 року.

Однак, в ході проведення перевірки та відповідно до заперечень, не надано підтверджуючі документи (гарантійні листи, довідки з Селищної ради), де було б зазначено період безпечної посівної кампанії, не зазначено будь-якої інформації із документальним підтвердженням, що засвідчує факт підтвердження безпеки для життя та здоров`я людей для фактично можливого здійснення господарських операцій з вирощування, збирання, зберігання та транспортування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного стану на території, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) на території: Україна, 75023 Херсонська обл. Білозерський район с. Музиківка вул. Смішко буд. 38.

По взаємовідносинам із контрагентом ФГ «С-Колос» (33409552) контролюючий орган врахував наступні обставини.

Перебуває на обліку ГУ ДПС у Донецькій області (Великоновосілківський р-н), основний вид діяльності - 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Трудові ресурси: середньооблікова кількість штатних працівників 52 особи. За 4-й квартал 2022 року «Податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб» не надано. ФГ "С-КОЛОС" є платником єдиного податку четвертої групи.

Згідно наданих до податкового органу документів, загальна площа сільськогосподарських угідь у ріллі складає 439,214 га. Територіальна громада: Комарська, Волноваський район (територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією з 24.02.2022).

Натомість було зазначено, що відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (зі змінами) та від 22.12.2022 №309 із змінами «Про затвердження Переліку територій окупованих російською Федерацією» зареєстрована адреса ФГ "С-КОЛОС" (Україна, Донецька обл., Великоновосілківський район, с. Веселе, вул. Садова, буд. 19) входить до пункту 1 розділу І Територій можливих бойових дій з 24.02.2022 року.

ФГ "С-КОЛОС" є платником земельного податку (орендної плати), Територіальна громада: Комарська, Волноваський район. Відомості про наявність земельних ділянок до податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2022 рік мають статус «до відома».

За даними 20-ОПП: 55 об`єктів, в т.ч.: зернотік, комплекс складів, автомобілі, будівля тваринницької ферми, молочно-товарна ферма, камази, трактори, комбайни, сівалки, розкидач, інженерно-технічна база за адресою: Україна, Донецька обл., Великоновосілківський район, с. Веселе вул. Садова буд. 19.

Згідно наданих копій товарно-транспортних накладних, де пункт навантаження є: Дніпропетровська обл., с. Покровське, вул. Пушкіна, буд. 85, яке також відноситься до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською Федерацією з 24.02.2022 року, пункт розвантаження:

- ріпак не ГМО, врожаю 2022 року Одеська обл., Болградський р-н, м. Арциз, вул.. - металічна, буд. 3, зерновий склад ТОВ «Сервіс Грейн», код 36354585;

- пшениця 4 класу, врожаю 2022 року Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарата, вул. Заводська, буд. 9, ТОВ "САРАТСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ", код 41198678;

- соняшник врожаю 2022 року - Одеська обл., Саратський р-н, смт. Сарата, вул. Заводська, буд. 9, ТОВ "САРАТСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ", код 41198678.

Зважаючи на те, в ході проведення перевірки та до заперечень, не надано підтверджуючі документи (гарантійні листи, довідки з Селищної ради,), де було б зазначено період безпечної посівної кампанії, не зазначено будь-якої інформації із документальним підтвердженням, що засвідчує факт підтвердження безпеки для життя та здоров`я людей для фактично можливого здійснення господарських операцій з вирощування, збирання, зберігання та транспортування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного стану на території, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) на території: Дніпропетровська обл., с. Покровське, вул. Пушкіна, буд. 85 та Україна, Донецька обл. Великоновосілківський район с. Веселе вул. Садова буд. 19.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Приписами п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно (14.1.54.); продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності; (14.1.203.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).

Приписами абз.1 п.138.2 ст.138 ПК України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України).

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пп.185.1. ст.185, пп.187.1. ст.187, п.188.1. ст.188 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до пп.201.1, 201.2, 201.4 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця;

У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника); виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, база оподаткування яких, визначена відповідно до ст.188 і 189 цього Кодексу, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг, можуть скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо по кожній операції з постачання товарів/послуг.

Згідно з п.п.1, 2, 3 Порядку заповнення податкової накладної затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 26.01.2016 за №137/28267 (далі порядок №1307) податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена в цьому пункті. Податкова накладна та додатки до неї складаються в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи. Усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в п.9 - 15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Пунктом 200.1. ст.200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.1. статті 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому, відповідно до п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 ПК України).

З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні послуг (товарів) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток, є факт придбання послуг (товарів) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, акти, платіжні доручення тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст.2 Закону №996-XIV цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону №996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до ст.4 Закону №996-XIV, є принцип превалювання сутності над формою-операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно із ст.1 Закону №996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як зазначено у ч.1 ст.9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з п.1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до п.2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених ст.216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20.01.2016 у справі за позовом ПАТ «МТС Україна» до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень. Згідно з цією правовою позицією надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Аналізуючи норми податкового законодавства України, ознайомившись із доводами контролюючого органу викладених в акті перевірки, відзиві на позов, суд зазначає, що в межах даного спору слід встановити саме факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та його контрагентами з урахуванням умов спірних правовідносин.

Відповідно до абз.2 п.2.1 Положення №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно п.п. 5, 7 П(С)БО «Доходи» дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо). Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів. До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо. До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі). До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Пунктом 5, 6, 7 П(С)БО 15 «Витрати» визначено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Згідно пункту 9 П(С)БО 9 «Запаси» запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (договори, податкові накладні, акти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не надавалися, то, відповідно, придбання таких послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання послуг (товарів) з метою їх використання у господарській діяльності.

Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів-первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку-відсутні.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини:

- рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій);

- підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами;

- установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

З аналізу матеріалів справи судом було встановлено, що позивачем надано суду документи первинного обліку, що містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін і не суперечать законодавчим та нормативним актам, а отже доведено факт реального виконання умов договорів, що надає йому право на формування податкового кредиту та валових витрат по господарських операціях з зазначеними вище контрагентами.

В свою чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу, що з наявних в матеріалах справи документів чітко прослідковується наявність взаємозв`язку на підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Так, в свою чергу, з аналізу матеріалів справи та наданих сторонами документами, суд приходить до висновку, що на підтвердження реальності господарських операцій пов`язаних придбаванням, поставкою товару, зокрема с/г товарів позивачем було надано відповідні первинні та інші документи, що складені відповідно до вимог чинного законодавства

З аналізу матеріалів справи, суд приходить до висновку, що господарські операції з поставкою позивачем товару, зокрема були реально здійснені, відбувся рух/переміщення активів, а саме товару та грошових коштів.

Наявні в матеріалах справи документи беззаперечно підтверджують, що господарські операції з придбання товару у контрагентів були вчинені позивачем з метою подальшого використання.

Зокрема, надаючи детальну оцінку наявним в матеріалах справи документам, з урахуванням висновків службових осіб податкового органу встановлених в ході перевірки, суд зазначає, що позивач, як під час проведення перевірки так і під час надання заперечень на акт та на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, в рамках договорів укладених з вказаними вище контрагентами, надав відповідні первинні документи, які належно оформлені, містять всі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами та, які в сукупності із встановленими обставинами, зокрема і щодо можливостей здійснення товариством відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договором, свідчать про беззаперечний факт реального вчинення ним господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку, зокрема:

- договори поставки, які були укладені між ТОВ «ЛІНКОР ТРЕЙД УКРАЇНА» та Фермерським господарством «С- КОЛОС», видаткові накладні, ТТН, лист голови «С- КОЛОС», в якому повідомлено, що підприємство не співпрацює з контрагентами з рф. Білорусії, з контрагентами, які знаходяться/зареєстровані на тимчасово окупованих територіях, звіти форми 37-СГ на 01.08.2022 р. № 4-СГ під урожай 2022 р.;

- договори купівлі продажу, які були укладені між ТОВ «ЛІНКОР ТРЕЙД УКРАЇНА» та Фермерським господарством «АЛЬЯШ», специфікації до укладених договорів, видаткові накладні, ТТН, довідку надану постачальником про вирощену продукцію основні засоби і т.д., звіти форми 29-СГ на 01.08.2022 р. за 2021 р., № 4-СГ під урожай 2021 p., витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно про суб`єкта іншого речового права.

Так, 20.12.2021 між ТОВ «Лінкор Трейд Україна» та ФГ «Ільяш» укладено договір № 152 щодо поставки продукції, на виконання якого складено видаткову накладну № 2 від 22.12.2021, ТТН №№ 3, 4 від 21.12.2021.

При цьому постачальником сформовано та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 1 від 22.12.2021.

Також 05.01.2022 між ТОВ «Лінкор Трейд Україна» та ФГ «Ільяш» укладено договір № 1 щодо поставки агропродукції, на виконання якого складено видаткову накладну № 1 від 10.01.2022, ТТН №№ 1, 2 від 09.01.2022.

При цьому постачальником сформовано та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 1 від 10.01.2022.

Отже поставка товару за вищезазначеними договорами відбулася до повномасштабного вторгнення в Україну, введення на території України правового режиму воєнного стану, у зв`язку із чим відповідні доводи податкового органу є неспроможними та на увагу не заслуговують.

Крім того, як вбачається з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, розділу 1 (Території, на яких ведуться (велися) бойові дії) пункту 1 (Території можливих бойових дій) - період можливих бойових дій в Білозерській селищній територіальній громаді становив з 11.11.2022 р. до 01.05.2023 p.

Таким чином, посилання відповідача на необхідність надання документів, які б підтверджували безпечність здійснення посівної кампанії, а також надати підтвердження безпеки для життя та здоров`я людей для фактичного можливого здійснення господарських операцій з вирощування, збирання, зберігання та транспортування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного стану на території, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) на територіях реєстрації постачальників є необґрунтованим та безпідставним.

Крім того, в періоді з серпня 2022 р. по грудень 2022 р. між ТОВ «Лінкор Трейд Україна» та ФГ «С-Колос» було укладено низку договорів (від 04.08.2022 № 0408/22; від 05.08.2022 №0508/22; від 21.11.2022 № 2111; від 23.11.2022 № 2311/22; від 25.11.2022 № 2211/22; від 28.11.2022 № 2811/22; від 01.12.2022 № 0112/22; від 15.12.2022 № 1512/22; від 22.12.2022 № 2212/22; від 23.12.2022 № 2312/22).

На виконання вищезазначених договорів постачальником здійснені поставки товарів, що оформлено товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

Слід зазначити, що відповідно до наданих товарно-транспортних накладних, пункт навантаження товару є: Дніпропетровська область, с. Покровське, вул. Пушкіна, будинок 85, яка хоч і знаходиться на території, яка входить до Переліку, але вказана територія не була та не є окупованою, а тому посилання відповідача на необхідність надання документів, які б підтверджували безпечність здійснення посівної кампанії, а також надати підтвердження безпеки для життя та здоров`я людей для фактичного можливого здійснення господарських операцій 3 вирощування, збирання, зберігання та транспортування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного стану на території, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) на територіях реєстрації постачальників є необґрунтованим та безпідставним.

При цьому постачальником ФГ «С-Колос» по кожній поставці сформовано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні (№ 41 від 04.08.22; № 43 від 08.08.22; № 124 від 22.11.22; № 127 від 26.11.22; № 130 від 29.11.22; № 132 від 01.12.22; № 136 від 07.12.22; № 138 від 20.12.22; 139 від 23.12.22; № 149 від 26.12.22), які, в свою чергу, були прийняті та зареєстровані податковим органом без зауважень (відсутні рішення про зупинення реєстрації податкових накладних або відмови у їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних).

В контексті вказаного суд вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством не передбачено механізмів виявлення порушення податкової дисципліни контрагентами, при цьому позивач не може охопити перевірку інших постачальників по ланцюгу постачання, зважаючи на те, що, така інформація не є доступною, отже позивач керується виключно доступними даними для перевірки своїх контрагентів.

У зв`язку із тим, що інформація по ланцюгу постачання не є загальнодоступною, принцип належної обачності має свої межі та здійснюється в рамках, доступних для кожного конкретного платника податків.

Крім того, в даному випадку суд зауважує та звертає особливу увагу на те, що як під час перевірки, так і до заперечення позивачем долучалися документи, а саме договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні тощо.

При цьому, суд звертає увагу, що з аналізу матеріалів справи можна чітко встановити, що первинні документи, позивачем були надані контролюючому органу під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та пояснення до переліку наданих документів, внаслідок чого такі документи повинні бути враховані податковим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення, але надані позивачем документи не були враховані, що свідчить про ігнорування податковим органом принципу презумпції правомірності рішень платника податку.

Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.03.2019 у справі №810/302/15.

У постановах від 27.02.2020 року у справі №815/2109/13-а, від 24.01.2020 у справі №805/4446/15-а, від 16.04.2019 у справі №804/6909/17 Верховним Судом сформовано правову позицію, відповідно до якої встановлено, що «норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання скаржника на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки остання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер».

У справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Судовою практикою підтверджується правило індивідуальної відповідальності платника податків, з огляду на яке добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які дії або бездіяльність будь-кого із його контрагентів, в тому числі наявність кримінальних проваджень, що перебувають на стадії досудового розслідування та розслідувані подій за якими не стосуються діяльності платника податків, не призводить до встановлення фактів незаконності формування витрат з податку на прибуток підприємства та визначення зобов`язань з податку на додану вартість платника податків.

Суд зауважує, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки про недотримання позивачем вимог податкового законодавства і не довів правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку із чим останнє підлягає скасуванню.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінкор Трейд Україна» (вул. Отрадна, 15, офіс, 10, м. Одеса; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 20666/000/0710 від 18.08.2023.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінкор Трейд Україна» судовий збір в розмірі 26840 грн (двадцять шість тисяч вісімсот сорок грн).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.11.2023.

Суддя І.В. Завальнюк