Справа № 260/427/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 260/427/23 пров. № А/857/8693/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року (прийняте у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у м. Ужгороді суддею Ващиліною Р.О.) в адміністративній справі № 260/427/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі також - ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач), згідно листа № 2263-2642/К-02/8-700/22 від 15.07.2022, у перерахунку його пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату його пенсії відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) згідно інформації, наданої листом Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (далі - ГУ НП в Закарпатській області) № 15зі/106/5-2022 від 22.04.2022 про грошове забезпечення за аналогічною посадою в розмірі 15 996,99 грн, виходячи з розміру пенсії 55 % грошового забезпечення та з урахуванням раніше проведених виплат з 01.05.2022.

Позов обґрунтовував тим, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області. У квітні 2022 року ГУ НП в Закарпатській області видало йому інформаційну довідку про складові грошового забезпечення за аналогічною посадою, яку він обіймав на день звільнення. Після цього він звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про здійснення перерахунку його пенсії на підставі цієї довідки, проте у задоволенні такої було відмовлено. Окрім того, відповідачу було надано довідку управління кадрового забезпечення ГУ НП в Закарпатській області, якою підтверджено стаж роботи в органах внутрішніх справ 18 років 3 місяці і 28 днів, що дає право на пенсію у розмірі 55% грошового забезпечення. Проте у задоволенні такого також було відмовлено.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Закарпатській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 5 5% грошового забезпечення.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити з 01 червня 2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в порядку, визначеному положеннями п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням висновків суду та з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Закарпатській області, яке вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального права, неповним і не всебічним з`ясуванням обставин справи, а тому просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що хибним є твердження суду першої інстанції, що позивач має вислугу 26 років, а отже має право на обчислення пенсії згідно пункту «а» ст. 13 Закону № 2262-XII, оскільки 26 років це страховий стаж позивача, з яких вислуга років складає 18 років 03 місяці. Враховуючи наведене, вважає, що ГУ ПФУ в Закарпатській області вірно обраховано розмір пенсії позивача 51 % за 26 років страхового стажу згідно п. «б» ст. 13 Закону № 2262-XII, а саме: за 25 років 50 % + 1 % понад 25. При цьому зазначає, що додаткові 5 % за звільнення у відставку пунктом «б» ст. 13 Закону № 2262-XII не передбачено.

При цьому зазначив, що суд правомірно відмовив позивачу у задоволенні позову щодо перерахунку пенсії на підставі листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Закарпатській області № 15зі/106/5-2022 від 22.04.2022.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга належить до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України. Станом на день виникнення спірних правовідносин перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Наказом ГУ НП в Закарпатській області (далі ГУ НП в Закарпатській області) від 10.11.2017 за № 232о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

ГУ НП в Закарпатській області скерувало до ГУ ПФУ в Закарпатській області подання від 24.11.2017 № 164 про призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідно до якого станом на день звільнення - 10.11.2017, стаж служби останнього в поліції склав 18 років 03 місяці 25 днів, а загальний трудовий стаж 26 років 02 місяці 04 дні.

З врахуванням висновків Восьмого апеляційного адміністративного суду в адміністративній справі № 807/569/18 від 20.03.2019 протоколом за пенсійною справою № від 11.11.2017, ОСОБА_1 з 11 листопада 2017 року призначено пенсію за вислугу, з розрахунку 51 % грошового забезпечення.

22 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ НП в Закарпатській області із заявою, в якій просив підготувати довідку про розмір грошового забезпечення щодо нього з включенням відомостей про середній розмір надбавок за специфічні умови праці поліцейського за прирівняною посадою та середній розмір премії станом на листопад 2019 року за аналогічною посадою заступника начальника сектору моніторингу Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

У відповідь на вказану заяву ГУ НП в Закарпатській області листом № 15зі/106/5-2022 від 22.04.2022 повідомило заявника про складові та розмір грошового забезпечення заступника начальника сектору моніторингу Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області Ігнатьо Оксани.

01 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії на підставі довідок ГУ НП в Закарпатській області від 22.04.2022 № 15зі/106/5-2022 та від 11.02.2022 № К-38/106/2-2022 щодо стажу роботи в органі міліції та національної поліції.

За результатами розгляду поданої ОСОБА_1 заяви про перерахунок його пенсії листом від 15.07.2022 ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило заявника про відсутність підстав для проведення перерахунку його пенсії на підставі листа від 22.04.2022 за №15за/106/5-2022, оскільки згідно із законодавчими вимогами довідки про перерахунок пенсії у зв`язку із зміною грошового забезпечення подаються виключно уповноваженими структурними підрозділами міністерств та відомств.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у проведенні перерахунку його пенсії на підставі наданих ГУ НП в Закарпатській області довідок, ОСОБА_1 звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції мотивував його тим, що на день призначення позивачу пенсії його вислуга років з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить 26 років, що є достатнім для призначення пенсії на підставі п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII. Враховуючи наведене, суд вважав, що призначена позивачу пенсія за вислугу 26 років у розмірі 51 % грошового забезпечення не відповідає вимогами п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII.

При цьому суд зазначив, що позивач у спірних відносинах звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області з інформаційним листом ГУ НП в Закарпатській області №15зі/106/5-2022 від 22.04.2022, на підставі якого просив провести перерахунок його пенсії, який на думку суду не є належною, в розумінні законодавчих норм, підставою для перерахунку пенсії, оскільки він носить інформативний характер. Крім того в ньому зазначено складові та розмір грошового забезпечення заступника начальника сектору моніторингу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Ігнатьо Оксани, а отже він не стосується безпосередньо позивача. З огляду на це суд вважав, що ГУ ПФУ в Закарпатській області правомірно відмовив у проведенні перерахунку пенсії позивачу на підставі такого листа, а тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ.

Пунктом «б» статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби), особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Згідно пункту «б» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно частини четвертої статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії) пенсія за вислугу років призначається в таких розмірах:

особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12):

за вислугу 20 років - 50 процентів,

а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

Згідно з пунктами 2, 3 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію України», поліцейського звільняють зі служби з таких причин: через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції або за віком у разі досягнення визначеного для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції.

З наведеної норми видно, що для призначення пенсії за вислугу років звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірах 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення необхідно щоб особи, які мають право на пенсію за цим Законом, мали вислугу 20 років і більше служби в органах внутрішніх справ або Національній поліції.

З матеріалів справи видно, що стаж служби позивача в органах внутрішніх справ та Національній поліції склав 18 років 03 місяці 25 днів.

Будь-яких доказів щодо вислуги років позивача в органах внутрішніх справ та Національній поліції 26 років, в тому числі, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, в матеріалах справи не має.

Скаржник у своїх доводах зазначає, що стаж служби позивача в органах внутрішніх справ та Національній поліції складає 18 років 03 місяці 25 днів, а 26 років відносяться до загального трудового стажу позивача, що встановлено постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 у справі № 857/1346/19.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегією суддів з`ясовано, що згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 у справі № 857/1346/19 судом було встановлено, що ГУ ПН України було скеровано до ГУ ПФУ в Закарпатській області подання від 24.11.2017 за № 164 про призначення пенсії ОСОБА_1 . Згідно цього подання, станом на день звільнення 10.11.2017, стаж служби позивача в поліції 18 років 03 місяці 25 днів, а загальний трудовий стаж 26 років 02 місяці 04 дні (а. с. 21).

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії) пенсія за вислугу років призначається в таких розмірах:

особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12):

за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ГУ ПФУ в Закарпатській області правомірно призначена ОСОБА_1 пенсія за вислугу років у розмірі 51 % грошового забезпечення, що відповідає вимогами пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, а тому підстав для задоволення позову в цій частині немає.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року в адміністративній справі № 260/427/23 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин