Справа № 320/17031/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення позову

10 листопада 2023 року м. Київ 320/17031/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянув заяву про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в адміністративній справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки)

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3412-23У від 05.06.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи ( у письмовому провадженні).

На адресу суду надійшла заява про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа вимоги Головного управління ДПС у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3412-23У від 05.06.2020 на суму 20466,38 грн до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/17031/23.

В обґрунтування вказаної заяви про забезпечення позову позивач зазначила, що нарахування податкового боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Головним управлінням ДПС у місті Києві за вимогою № Ф-3412-23У від 05.06.2020 року ГУ ДПС у місті Києві із зазначенням боргу із ЄСВ у сумі 20466 грн. 38 коп. має спірний характер, оскільки оскаржується нею до суду. На думку позивача, вимога податкового органу є неузгодженою і спірною, однак 15 серпня 2022 року, головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бащинським Р.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за податковою вимогою №Ф-3412-23У від 05.06.2020 ГУ ДПС у місті Києві із зазначенням боргу із ЄСВ в сумі 20466,38 грн (виконавче провадження № 69622470). У подальшому державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та про розшук майна боржника. До того ж, примусове виконання оскаржуваної вимоги призведе до негативних наслідків для позивача у вигляді списання коштів з рахунків чи позбавлення майна (автомобіля) на дану суму шляхом його реалізації, тому просить суд вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до приписів частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахування наведеного положення Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Розглядаючи заяву позивача про забезпечення позову по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Зазначений перелік способів забезпечення позову є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

У свою чергу, відповідно до вимог пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа вимоги Головного управління ДПС у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3412-23У від 05.06.2020 на суму 20466,38 грн до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/17031/23.

Суд зауважує, що предметом оскарження у справі № 320/17031/23 є вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3412-23У від 05.06.2020, відповідно до відомостей якої повідомлено позивача про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску у ОСОБА_1 в розмірі 20466,38 грн.

Судом встановлено, що 15 серпня 2022 року, головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бащинським Р.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання податкової вимоги №Ф-3412-23У від 05.06.2020 ГУ ДПС у місті Києві із зазначенням боргу із ЄСВ в сумі 20466,38 грн (виконавче провадження № 69622470).

04 листопада 2022 року, головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Башинським Русланом Валерійовичем винесена постанова про арешт коштів боржника , відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відриті після винесення постанови про арешті коштів боржника відкриття виконавчого провадження.

01 грудня 2022 року головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Башинським Русланом Валерійовичем винесена постанова про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено в розшук майно Боржника, а саме транспортний засіб TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що належить боржнику.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року в справі № 285/2445/18 (провадження № 61-45537св18) та у постанові від 16 вересня 2020 року в справі № 344/6384/18 (провадження № 61-2347св19) в подібних правовідносинах.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами

Частиною четвертою статті 25 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обумовлено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Частиною першою статті 26 Закону №1404 обумовлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 2 частини першої статті 34 Закону №1404 визначено, що державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій виключно в разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Як зазначалося судом раніше, 15 серпня 2022 року, головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бащинським Р.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання оспорюваної вимоги №Ф-3412-23У від 05.06.2020 ГУ ДПС у місті Києві (виконавче провадження № 69622470).

Враховуючи, що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання оспорюваної вимоги №Ф-3412-23У від 05.06.2020 прийнятої ГУ ДПС у місті Києві та накладено арешт на кошти боржника, що свідчить про вчинення активних дій щодо стягнення суми ЄСВ відповідно до вимоги, а позивач оспорює вказану вимогу в судовому порядку, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду, оскільки може призвести до вилучення (реалізації) його майна та (або) коштів, що призведе до порушення майнових прав та законних інтересів.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа вимоги Головного управління ДПС у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3412-23У від 05.06.2020 може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного стягнення з боржника на користь стягувача суми заборгованості, до вирішення справи щодо оскарження такої постанови по суті, стягнення за таким виконавчим документом слід зупинити.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого документа вимоги Головного управління ДПС у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3412-23У від 05.06.2020 на суму 20466,38 грн до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/17031/23 повністю узгоджуються з приписами частини другої статті 151 КАС України, відповідають меті інституту забезпечення адміністративного позову. При цьому вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа вимоги Головного управління ДПС у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3412-23У від 05.06.2020 на суму 20466,38 грн до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/17031/23.

3. Стягувач (за даною ухвалою, яка є виконавчим документом): ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

4. Боржник (за даною ухвалою, яка є виконавчим документом): Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: 03148, місто Київ, вулиця Гната Юри, будинок 9.).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 11 листопада 2026 року.

5. Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панова Г. В.