Справа № 480/8065/23
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2023 року Справа № 480/8065/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі оловуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8065/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, і просить суд:
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області № 779 від 11.07.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП» в частині застосування дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби помічника чергового ізолятора тимчасового тримання № 2 Головного управління Національної поліції у Сумській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Сумській області № 291 о/с від 17.07.2023 «По особовому складу» про звільнення помічника чергового ізолятора тимчасового тримання № 2 Головного управління Національної поліції в Сумській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліції»;
- поновити ОСОБА_1 з 19.07.2023 на посаді помічника чергового ізолятора тимчасового тримання № 2 Головного управління Національної поліції в Сумській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.07.2023 по день ухвалення судом рішення, з відрахуванням обов`язкових податків та зборів;
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що на час звільнення позивача зі служби в Національній поліції, вина останнього у вчиненні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не була доведена в законному порядку. Таким чином, із врахування того, що в основу службового розслідування, висновки якого слугували підставою для прийняття оскаржуваних у справі наказів, було покладено обставини вчинення адміністративних правопорушень, за якими вина позивача не встановлена, пункт 1 наказу №779 від 11.07.2023, яким до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, може бути визнаний протиправним та скасований. Крім того, зауважує, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Згідно з вимогами Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
Ухвалою суду від 31.07.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 , будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, нехтуючи даною на вірність Українському народові Присягою, ігноруючи вимоги нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, порушуючи без службової необхідності обмеження комендантської години, обов`язок забезпечення якої покладено, зокрема, на нього, як на поліцейського, що стало причиною його зупинки працівниками ВСП, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та призвело до складання адміністративних матеріалів.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення, яке дисциплінарна комісія пропонувала застосувати до ОСОБА_1 , враховано характер проступків, обставини, за яких вони вчинені, особу порушника, ступінь його вини, попередня поведінка та його ставлення до служби. В ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не були встановлені. Відтак, на переконання відповідача, спірні накази ГУНП в Сумській області від11.07.2023 №779 та від 17.07.2023 №291 о/с є законними, обґрунтованими, прийнятими у межах і в спосіб визначений чинним законодавством України, та є такими, що не підлягають скасуванню.
Ухвалами суду від 08.08.2023 та від 15.08.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача та відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін відповідно.

На підставі рішення Вищої Ради Правосуддя №935/0/15-23 від 28 вересня 2023 року "Про відрядження судді Сумського окружного адміністративного суду Діски А.Б. до Київського окружного адміністративного суду для здійснення правосуддя", наказу голови Сумського окружного адміністративного суду №6-АГП від 5 жовтня 2023 року та рішення зборів суддів Сумського окружного адміністративного суду №6 від 13 жовтня 2023 року, на підставі розпорядження керівника апарату № 158 від 16.10.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справ № 480/8065/23.

Програмою "Діловодство спеціалізованого суду" дану справу було розподілено судді Савицькій Н.В.

Ухвалою суду від 19.10.2023 прийнято справу № 480/8065/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу до свого провадження. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 14.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 07.11.2015 ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Національної поліції згідно наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07.11.2015 №7 о/с (а.с.7 зворотній бік).

Наказом ГУНП в Сумській області від 08.07.2023 №574 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» (а.с.61-62) призначено службове розслідування, в ході розслідування якого встановлено наступне:

"07.07.2023 близько 23:30 поблизу будинку АДРЕСА_1 працівниками військової служби правопорядку у Збройних Силах України (далі - ВСП) у комендантську годину зупинено автомобіль Hyundai Tucson, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування із ОСОБА_1 працівниками ВСП встановлено, що останній є поліцейським, оскільки він пред`явив своє службове посвідчення, та виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, у зв`язку з чим повідомили про вказаний факт наряду сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 (с. Ямпіль) Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області (далі - ВПД № 1 (с. Ямпіль)), а саме: інспектору лейтенанту поліції ОСОБА_2 та інспектору старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 , які несли службу поряд, на відстані близько 10 метрів. Окрім вказаного працівник ВСП ОСОБА_4 о 23:40 повідомив про вказану подію на лінію 102 (ЄО Шосткинського РУП від 07.07.2023 № 9059).

В ході спілкування поліцейських ВПД № 1 (с. Ямпіль) з ОСОБА_1 у останнього дійсно виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, у зв`язку з чим ОСОБА_1 запропоновано у встановленому порядку на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння, від якого останній відмовився. Також, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Окрім зазначеного, ОСОБА_1 не надав на вимогу поліцейських документи на право керування транспортним засобом, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

У зв`язку з вищевикладеним, за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ААД № 116169, який направлено на розгляд до Ямпільського районного суду Сумської області, та ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП, серія БАД № 650797, за порушення вимог підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, якою до ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

В ході проведення службового розслідування з`ясовано, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 , видане ТСЦ 5908, категорії «А, В, СІ» автомобілем Hyundai Tucson, н.з. НОМЕР_1 володіє на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль НОМЕР_3 від 22.04.2023, видане ТСЦ 5945.

Відповідно до графіка несення служби особового складу ITT № 2 ГУНП на липень 2023 року, затвердженого 30.06.2023, ОСОБА_1 з 08:00 05.07.2023 по 08:00 06.07.2023 ніс службу на добовому чергуванні в ITT № 2 ГУНП в якості помічника чергового, 06 та 07.07.2023 був вихідним та на службу мав заступати 08.07.2023 о 08:00. Тобто, під час документування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, останній перебував поза службою.

В ході службового розслідування з`ясовано, що службовий автомобіль ВПД № 1 (с. Ямпіль) Renault Duster, н.з. НОМЕР_4 , на якому наряд СРПП 07.07.2023 ніс службу, не обладнаний відеореєстратором. Військовослужбовці ВСП портативними відеореєстраторами для несення служби не забезпечуються.

У той же час, в ході службового розслідування у ВПД № 1 (с. Ямпіль) отримано відеозаписи з портативного відеореєстратора патрульних поліцейських, зроблених в ніч з 07 на 08.07.2023 під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .

Переглядом вказаних записів з`ясовано, що момент зупинки військовослужбовцями ВСП автомобіля Hyundai Tucson, н.з. НОМЕР_1 на них не зафіксовано. Запис, відповідно до встановлених на портативному відеореєстраторі дати та часу, починається о 23:25:35 07.07.2023, де ОСОБА_1 знаходиться вже на вулиці біля свого автомобіля, при цьому останній дійсно мав порушення координації рухів та порушення мови. На вимогу поліцейських надати документи, що посвідчують особу, а також посвідчення водія, ОСОБА_1 відповів, що їх немає. На запитання поліцейських чи вживав ОСОБА_1 07.07.2023 алкогольні напої, останній відповів - «Ні». Окрім вказаного від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у лікувальному закладі ОСОБА_1 відмовився. Також ОСОБА_1 повідомляв, що за кермом автомобіля Hyundai Tucson, н.з. НОМЕР_1 він не їхав, а їхав з боку, хто саме керував зазначеним автомобілем ОСОБА_1 не повідомляв.

Також на відеозаписах зафіксовано, що о 00:09:18 до автомобіля Hyundai Tucson, н.з. НОМЕР_1 підійшла жінка з дитиною, як з`ясовано дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , яка сіла за кермо автомобіля та намагалась їхати, проте поліцейськими її спробу було припинено. У ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_5 повідомила, що знаходилась з дитиною вдома.

Надалі, під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , останньому поліцейські неодноразово пропонували пред`явити посвідчення водія, але завантажити його через додаток «Дія» ОСОБА_1 не зміг ніби то через поганий інтернет зв`язок, оригінал зазначеного документу для перевірки також не надав.

У подальшому на відеозаписах зафіксовано складання відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ст. 130 та ст. 126 КУпАП.

Опитана в ході проведення службового розслідування ОСОБА_2 підтвердила вищевказані встановлені в ході проведення службового розслідування обставини, додавши, що на момент зупинки автомобіля Hyundai Tucson, н.з. НОМЕР_1 , вона та ОСОБА_3 знаходились на відстані близько 10 метрів від працівників ВСП та бачили всі обставини, які там відбувались. ОСОБА_2 вказала, що на момент зупинки за кермом вказаного автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , інших осіб у автомобілі вона не бачила.

Опитаний ОСОБА_3 надав пояснення аналогічні за змістом поясненню ОСОБА_2 .

Опитаний працівник ВСП ОСОБА_4 також підтвердив вищевказані встановлені в ході проведення службового розслідування обставини, вказавши, що на момент зупинки автомобіля Hyundai Tucson, н.з. НОМЕР_1 за його кермом перебував саме ОСОБА_1 .

Опитаний працівник ВСП ОСОБА_6 надав пояснення аналогічні за змістом поясненню ОСОБА_4 .

Опитаний в ході службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що 07.07.2023 у післяобідній час зі своєю родиною, а саме: дружиною ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_7 , 2020 р.н. вони поїхали в м. Дружба Шосткинського району до батьків, де перебували приблизно до 22.30. ОСОБА_1 вказує, що першочергово повертатись до смт. Ямпіль вони не планували, про те у останній момент вирішили їхати. Дорогою до смт. Ямпіль, зі слів ОСОБА_1 , нібито було пробито колесо на автомобілі Hyundai Tucson, яким він керував, у зв`язку з чим він зупинився та замінив його на запасне. Після вказаного родина ОСОБА_1 продовжила рух, при цьому за кермо вже нібито сіла його дружина. В смт. Ямпіль, неподалік від місця мешкання ОСОБА_1 , після 23:00, у комендантську годину, їх автомобіль зупинено працівниками ВСП, які сказали надати документи, які посвідчують їх особи. ОСОБА_5 нібито пред`явила паспорт, а ОСОБА_1 надав своє службове посвідчення.

У подальшому, зі слів ОСОБА_1 , їх донька розплакалась, у зв`язку з чим дружина взяла її на руки та понесла додому.

При спілкуванні працівники ВСП повідомили ОСОБА_1 , що він має ознаки алкогольного сп`яніння, що останній категорично заперечував. Надалі військові викликали поліцейських з ВПД № 1 (с. Ямпіль), які приїхавши попрохали надати ОСОБА_1 документи, у тому числі на автомобіль, але зробити останній це не зміг, оскільки вони знаходяться в додатку «Дія», при цьому був поганий інтернет зв`язок та вони не завантажувались. Надалі, в ході спілкування поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, посилаючись на те, що за кермом автомобіля їхала дружина. Надалі, відносно ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ст. 130 та ст. 126 КУпАП.

Як стверджує ОСОБА_1 через деякий час повернулась його дружина, яка неодноразово повідомляла, що саме вона їхала за кермом автомобіля, проте, її ніхто не слухав.

З приводу своєї поведінки під час згаданих подій ОСОБА_1 повідомив, що гарячкував та можливо вів себе не досить коректно, та це пов`язано з тим, що плакала його дитина, а він мав погане самопочуття.

Від проходження опитування за допомогою поліграфа в рамках службового розслідування ОСОБА_1 відмовився."

Вказані обставини зафіксовані у Висновку за результатами проведення службового розслідування івід 11.07.2023 (а.с.14-19), призначеного наказом ГУНП в Сумській області від 08.07.2023 №574, на відеозаписах з портативного відеореєстратора патрульних поліцейських (а.с.147, диск), поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та самого позивача (а.с.75-78, 83-84, 85-86).

Враховуючи встановлені під час проведення службового розслідування обставини, оцінивши зібрані в ході службового розслідування матеріали дисциплінарна комісія дійшла висновку, що причинами вищевказаної надзвичайної події за участі ОСОБА_1 стало ігнорування ним вимог чинного законодавства та нормативних документів, що регламентують діяльність поліції, його особиста недисциплінованість.

ОСОБА_1 , будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, нехтуючи даною на вірність Українському народові Присягою, ігноруючи вимоги нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, порушуючи без службової необхідності обмеження комендантської години, обов`язок забезпечення якої покладено, зокрема, на нього, як на поліцейського, що стало причиною його зупинки працівниками ВСП, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та призвело до складання адміністративних матеріалів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги Присяги працівника поліції, текст якої закріплено статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4 та 6 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ, підпункт «а» пункту 2.1 та п. 2.5 Правил дорожнього руху, пунктів 2.1 та 3.4 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 №500 ««Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області», розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації - начальника обласної військової адміністрації Володимира Артюха від 25.05.2023 № 205-ОД «Про запровадження комендантської години», зі змінами, внесеними його розпорядженням від 07.06.2023 № 227-ОД.

У подальшому наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 11.07.2023 №779 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у негідній поведінці у позаслужбовий час, яка не відповідає високому званню поліцейського, вчинення дій, що підривають авторитет поліції, русі 07.07.2023 на транспортному засобі у комендантську годину без службової необхідності та без посвідчення водія на право користування транспортним засобом відповідної категорії, відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що змогло б спростувати факт керування транспортним засобом в такому стані, та призвело до порушення вимог пункту 1 частині 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, текст якої закріплено статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,2,4 та 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації - начальника обласної військової адміністрації В. Артюха від 25.05.2023 №205-ОД «Про запровадження комендантської години», зі змінами, внесеними розпорядженням від 07.06.20223 №227-ОД, підпункту «а» пункту 2.1 та пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затв. постановою КМ України від 10.10.2001 №1306, пунктів 2.1. та 3.4 наказу ГУ НП в Сумській області від 15.06.2023 №500 «Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУ НП в Сумській області», враховуючи вимоги підпункту 2 пункту 1 наказу Національної поліції України від 19.07.2022 №507, на підставі статей 11,12,13,19 Дисциплінарного статуту НП України до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с.9).

18.07.2023 позивача звільнено зі служби в Національної поліції на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.07.2023 № 291 о/с за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.22).

Позивач, вважаючи звільнення з Національної поліції незаконним, оскільки відповідний наказ ґрунтується на результатах службового розслідування, висновки якого не відповідають фактичним обставинам, звернувся до суду із даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ (далі по тексту - Закон №580-VІІІ).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За нормами пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Проводиться з метою своєчасного, повного та об єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-ІХ, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Статтею 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Частиною 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ, зокрема, зобов`язано поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Відтак, за приписами ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Суд зазначає, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати поведінки, яка підриває довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Пунктами 2.1 та 3.4 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500 ««Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області», з яким позивач був ознайомлений під підпис 19.06.2023, визначено, що поліцейським як на службі, так і поза службою заборонено порушувати присягу поліцейського, текст якої закріплений ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», обов`язки поліцейського визначені ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом НПУ, Правилами етичної поведінки поліцейських, посадовими інструкціями та вимоги наказу НПУ від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України». Також, кожного поліцейського в усіх випадках як пов`язаних, так і не пов`язаних з виконанням службових обов`язків зобов`язано не порушувати вимог Правил дорожнього руху, насамперед п. 2.5 та п.п. «а», «г» п. 2.9.

Як вбачається з Висновку службового розслідування, опитаний ОСОБА_8 підтвердив, викладену у поясненні ОСОБА_9 , інформацію щодо постійного здійснення профілактичної роботи з підлеглим особовим складом з метою недопущення порушень службової дисципліни, в тому числі транспортної. Особовому складу ІТТ № 2 ГУНП, в тому числі і ОСОБА_1 , під підпис доводились вимоги наказу НПУ від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» та вимоги наказу ГУНП від 15.06.2023 № 500 «Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області». Щотижня стан дисципліни та законності розглядається на оперативних нарадах за участі особового складу про що складаються відповідні протоколи оперативних нарад.

Крім того, 07.07.2023 керівництвом відділу організаційного забезпечення діяльності місць тимчасового тримання осіб ГУНП, через засоби електронного зв`язку, проводились додаткові заняття з працівниками ізоляторів тимчасового тримання області, щодо зміцнення службової дисципліни, під час проведення яких повторно доводились вимоги наказу ГУНП від 15.06.2023 № 500.

Отже, зі змісту вказаних вище норм законодавства вбачається, що поліцейський повинен беззаперечно (неухильно) дотримуватись законів та нормативно-правових актів. Невиконання зазначених вимог законодавства є порушенням службової дисципліни, відтак повинно розцінюватись як дисциплінарний проступок, що в свою чергу є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладем у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють. Тобто поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати па відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності

Вказана правова позиція викладена у висновку Верховного Суду у постанові від 12.07.2023 у справі № 200/3459/22.

Враховуючи нормативно-правові акти, якими керується під чи проходження служби працівник поліції, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Суспільство очікує від поліцейських неухильне дотримання закону та захист від свавільних, кримінальних та інших незаконних посягань з боку сторонніх осіб на особисті конституційні права.

Отже, поліцейський повинен уникати вчинення таких дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та з несумісним із подальшим проходженням служби.

Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №240/2677/20, від 12 трає.-л 2022 року у справі №260/1/19, від 14 липня 2022 року у справі №520/1795/19.

Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції стала його негідна поведінка у позаслужбовий час, яка не відповідає високому званню поліцейського, вчинення дій, що підриваюсь авторитет поліції, русі 07.07.2023 на транспортному засобі у комендантську годину без службової необхідності та без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у розумінні положень пункту 1 частини 1 статті 18 та статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 1, статті 12 Дисциплінарного статуту НПУ та пункту 5 частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» утворює склад дисциплінарного проступку.

Тобто, ОСОБА_1 , будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, нехтуючи даною на вірність Українському народові Присягою, ігноруючи вимоги нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, порушуючи без службової необхідності обмеження комендантської години, обов`язок забезпечення якої покладено, зокрема, на нього, як на поліцейського, що стало причиною його зупинки працівниками ВСП, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та призвело до складання адміністративних матеріалів.

Суд також зауважує, що відповідно до Рекомендації Rec (2001) №10 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейський кодекс поліцейської етики» працівники поліції, на усіх рівнях службової кар`єри, повинні відбиратися на посади на основі особистої кваліфікації та досвіду, що відповідає цілям поліції. Працівників поліції мають характеризувати такі якості: логічність суджень, відкритість, зрілість, доброчесність, комунікативність і, де це необхідно, наявність лідерських та управлінських навичок (пункти 22,23).

Один із основних принципів поведінки представників правоохоронних органів, закріплених у Кодексі поведінки посадових осіб з підтримання правопорядку, що був затверджений Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН №34/169 від 17 грудня 1979 року, полягає у тому, що службовці органів правопорядку повинні завжди виконувати обов`язки, покладені на них законом, служачи суспільству та захищаючи всіх людей від протиправних діянь, відповідно до високого рівня відповідальності, якої вимагає їхня професія.

У пунктах 33, 59 зазначеної Рекомендації вказано, що поліція повинна бути відповідальною перед державою, громадянами та їх представниками, а також підлягати ефективному зовнішньому контролю. Застосування дисциплінарних стягнень щодо співробітників поліції повинно здійснюватися під наглядом незалежного органу або суду.

Враховуючи тяжкість проступку, а також те, що наслідки проступку фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає, що відповідачем обґрунтовано притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наявність у суді справи про адміністративне правопорушення і відсутність судового рішення щодо встановлення вини у діях позивача, не спростовує наявності в діях позивача дисциплінарного проступку, який встановлений в ході службового розслідування і за який відповідач, у порядку Дисциплінарного статуту, має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів поліції.

Вирішуючи даний спір суд зауважує, що порушення морально-етичних вимог може мати місце навіть у тому випадку, коли відсутнє порушення норм права, що дає підстави для притягнення до юридичної відповідальності.

Крім того, факт наявності/відсутності у діях позивача адміністративного правопорушення ніяким чином не ототожнюється з відсутністю в діях позивача порушення службової дисципліни, а адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними і самостійними видами відповідальності особи.

Твердження позивача про те, що відповідач вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 пов`язує виключно з можливим вчиненням останнім адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 126 та частиною 1 статті 130 КУпАП, є безпідставним, оскільки, як вбачається з оскаржуваного наказу підставою для звільнення позивача зі служби в поліції не було складання відносно нього адміністративних матеріалів чи притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, що відсутність рішення компетентного органу про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності позивача не спростовуй наявності в діях тієї ж особи дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду під час вирішення подібних відносин, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №800/531/17, від 12.02.2019 у справі №9901/711/18 та у постановах Верховного Суду від 13.02.2020 у справі №1.380.2019.000121, від 26.05.2022 у справі №420/3630/20.

Відтак, судом відхиляються доводи позивача про протиправність застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення без врахування недоведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки непритягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, адже працівники поліції власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

З приводу посилання позивача на те, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу і застосовано до нього відповідачем безпідставно, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського.Види .дисциплінарних стягнень передбачені частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно з вимогами Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що при визначенні виду дисциплінарних стягнень, які дисциплінарна комісія пропонує застосувати до ОСОБА_1 враховано характер проступків, обставини, за яких вони вчинені, особу порушника, ступінь його вини, попередня поведінка та ставлення до служби.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не були встановлені.

Водночас, дисциплінарною комісією було враховано, що підпунктом 2 пункту 1 наказу НПУ від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» зобов`язано керівників структурних підрозділів центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, державних установ, що належать до сфери управління Національної поліції (відповідно до компетенції):

- застосовувати за результатами службових розслідувань за фактами причетності до скоєння корупційних кримінальних правопорушень, незаконного застосування табельної вогнепальної зброї або її втрати в умовах, що не пов`язані з веденням бойових дій, дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками, а також випадками керування транспортними засобами в стані (або з ознаками сп`яніння, перебування на службі в стані сп`яніння, безпідставної відсутності на робочому місці (на службі) більше ніж добу до винних найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності - звільнення зі служби в поліції. У разі встановлення за результатами службових розслідувань за такими фактами, що порушення службової дисципліни стало наслідком неналежної організації та проведення профілактичної роботи, спрямованої на недопущення порушення службової дисципліни, приймати рішення щодо звільнення з посади безпосереднього керівника порушника службової дисципліни, а також про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прямого керівника.

Отже, враховуючи тяжкість проступку, а також те, що наслідки проступку фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає, що відповідачем обґрунтовано притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Безпідставним є і посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 08.07.2020 у справі №463/1352/16, від 26.05.2020 у справі №815/1956/16, оскільки фактичні обставини справи, суб`єктний склад, нормативно-правове регулювання, із даною справою не є тотожними.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд доходить висновку, що обставини, що передували притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення в подальшому з лав національної поліції знайшли своє повне обґрунтування та підтвердження під час розгляду справи, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в даному випадку є прямо пропорційним та виправданим по відношенню до вчиненого ним проступку, а, відтак, оскаржувані накази відповідають критеріям правомірності, встановленим в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір) відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька