Справа № 380/10511/23
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/10511/23 пров. № А/857/15008/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Хомича О.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року (головуючий суддя Ланкевич А.З., місце ухвалення м. Львів,) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю В «Будівельник» до Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Міністерство оборони України про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю В «Будівельник», 15.05.2023 звернулося з позовом до суду, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог (а. с. 95-96), просило визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на ТОВ В «Будівельник».

Обґрунтовує позов тим, що на виконанні у відповідача перебуває наказ Господарського суду міста Києва № 32/77т від 15.08.2022 про витребування майна у позивача та зобов`язання передати його на баланс Державного підприємства «Львівське будівельно-монтажне управління». Зазначив, що 27.04.2023 державним виконавцем, у порядку ст. ст. 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено оскаржувану постанову, згідно якої, за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк судового рішення, накладено на боржника ТОВ В «Будівельник» штраф у розмірі 5100,00 грн. Позивач з такою постановою не погоджується та вказав, що виконати вимоги наказу Господарського суду міста Києва № 32/77т від 15.08.2022 не є можливим, адже об`єкти нерухомості, зазначені у ньому, у ТОВ В «Будівельник» відсутні, підтвердженням чого є довідка ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року визнано протиправною та скасовано постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 27.04.2023 року у ВП № 71306889.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що спірна постанова про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн винесена державним виконавцем у відповідності до вимог положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Представник відповідача Стасишин А.Р. та представник третьої особи Гошко О.Є., у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась, а тому неявка, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває наказ № 32/77т, виданий 15.08.2022 Господарським судом міста Києва, про витребування майна будівель і споруд військового містечка у м. Львові по вул. Авіаційній, 7, а саме: адміністративний будинок (А-2), будівлю побутового призначення (Е-1), будівлю ГСМ (Ж-1), склад (з-І), навіс (И-1), насосну (1-1), склад (1-1), пожежний пост (И-1), гараж (М-1) склад (Е-1), навіс (К-1), акумуляторну (Л-1), адміністративний будинок (Н-1), котельну (0-1), гаражі та їдальню (П-1), склади (С-1, Т-1, У-1, Ф-1, Х-1, Ц-1, 4-1, А-1, В-1, Ш-1), будівлю побутового призначення (Щ-2), колибу (Ш-1), навіси (Б-1, Ю-1), цех ізоляції (Я-1), огорожу та асфальтобетонне покриття загальною площею 5750 кв. м., витребувано майно - будівлі і споруди військового містечка у АДРЕСА_1 , а саме: адміністративний будинок (А-2), будівлю побутового призначення (Е-1), будівлю ГСМ (Ж-1), склад (з-І), навіс (И-1), насосну (1-1), склад (1-1), пожежний пост (И-1), гараж (М-1) склад (Е-1), навіс (К-1), акумуляторну (Л-1), адміністративний будинок (Н-1), котельну (0-1), гаражі та їдальню (П-1), склади (С-1, Т-1, У-1, Ф-1, Х-1, Ц-1, 4-1, А-1, В-1, Ш-1), будівлю побутового призначення (Щ-2), колибу (Ш-1), навіси (Б-1, Ю-1), цех ізоляції (Я- 1), огорожу та асфальтобетонне покриття загальною площею 5750 кв м у Закритого акціонерного товариства «Персенківка», Товариства з обмеженою відповідальністю В «Будівельник», Приватного акціонерного товариства «Ірокс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галичбудмонтаж» та зобов`язання їх передати вищевказані будівлі і споруди на баланс Державного підприємства «Львівське будівельно-монтажне управління».

Постановою старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.03.2023 відкрито виконавче провадження № 71306889 з примусового виконання вищевказаного наказу. Сторонами у цьому виконавчому провадженні є: боржник ТОВ В «Будівельник» та стягувач Міністерство оборони України.

Позивач, 04.04.2023 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив закрити виконавче провадження № 71306889.

Відповідачем, 27.04.2023 у порядку ст. ст. 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу № 71306889, згідно якої, за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк судового рішення, накладено на боржника ТОВ В «Будівельник» штраф у розмірі 5100,00 грн.

Позивач, вважаючи таке рішення протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано передбачених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв правомірності рішення (дій) суб`єкта владних повноважень, внаслідок чого спірна постанова про накладення штрафу від 27.04.2023 у ВП №71306889 є протиправною та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIIІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Крім цього, враховуючи наведені норми, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII.

Однак, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що у спірних правовідносинах, оскаржувана постанова, винесена державним виконавцем за відсутності підстав, встановлених частиною 1 статті 75 Закону № 1404-VIII, з огляду на таке.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що на примусовому виконанні державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває судове рішення про витребування із володіння божника майна (будівель і споруд військового містечка у м. Львові по вул. Авіаційній, 7) та зобов`язання передати його на баланс Державного підприємства «Львівське будівельно-монтажне управління».

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що накладення на боржника штрафу у зв`язку з його невиконанням, не може свідчити про вжиття достатніх заходів з боку державного виконавця під час примусового виконання рішення та вжиття вичерпних заходів з його виконання. Оскільки, накладення на боржника штрафу є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

Так, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця, має враховуватися, що Законом № 1404-VIII на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 18 Законом № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3); накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункт 6); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні (пункт 14); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач вживав усіх передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо ефективного та належного виконання наказу Господарського суду міста Києва № 32/77т від 15.08.2022.

Оскільки, боржник - ТзОВ В «Будівельник», покликався на те, що згідно довідки ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Львівської обласної ради» від 17.07.2020 № 2029, не має інформації щодо реєстрації за позивачем майна, яке витребовується відповідно до наказу Господарського суду міста Києва № 32/77т від 15.08.2022 і за ТзОВ В «Будівельник» не рахується об`єкти нерухомості, які зазначені в цьому наказі.

Однак, відповідачем не подано належних та допустимих заходів щодо перевірки вказаної інформації, тобто зроблено передчасний висновок про невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин і як наслідок протиправно винесено оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність застосування відповідачем до позивача штрафу оскаржуваною постановою та наявність підстав для її скасування.

Таким чином, апеляційна скарга Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі № 380/10511/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Л. Я. Гудим
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 13.11.2023.