Справа № 560/13554/23
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

14 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу(недоїмки), зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №ф-5960-17-у від 13.12.2021, видану ГУ ДПС України у Хмельницькій області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від є протиправною та підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що вказана вимога №ф-5960-17-у від 13.12.2021 на суму 29469,84 грн. була сформована податковим органом у зв`язку із тим, що позивач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем і зобов`язаний сплачувати мінімальний страховий внесок. Позивач вважає сформовані податковим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки він не здійснював підприємницьку діяльність з 04.06.2018 був найманим працівником і зобов`язання згідно вимоги у розмірі 12100 грн. погашене, а на теперішній час позивач перебуває на військовій службі. Просить позов задовольнити.

На адресу суду відповідач подав відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що ОСОБА_1 несвоєчасно сплатив єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізичною особою - підприємцем за 2017-2020, у зв`язку з чим, несе відповідальність відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464. Просить у задоволенні позову відмовити.

Подану відповідь на відзив суд не бере до уваги, оскільки в порушення вимог Кодексу адміністративного судочинства України позивач вказаний відзив не надіслав відповідачу, а додав квитанцію Укрпошти про поштове відправлення відповіді на відзив на адресу ГУ ПФУ.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 15.03.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був зареєстрований, як фізична особа-підприємець з 08.12.2016, вид діяльності: 49.32 - надання послуг таксі.

16.03.2020 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності за його рішенням.

ОСОБА_1 з 04.06.2018 є найманим працівником, працевлаштувався водієм до КНП "Багатопрофільна центральна районна лікарня" Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

За обліковими даними інтегрованої картки платника податків, станом на 03.08.2023, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 29469,84 грн., в т.ч. недоїмка 17157,58 грн., залишок несплаченої пені 12312,26 грн.

Заборгованість виникла за рахунок несплачених поточних нарахувань, а саме: за 2 квартал 2017-2112,00 грн., 3 квартал 2017 - 2112,00 грн., 4 квартал 2017 - 2112,00 грн.; 1 квартал 2018 - 2457,18 грн., 2 квартал 2018 - 2457,18 грн., 3 квартал 2018 - 2457,18 грн., 4 квартал 2018 - 2457,18 грн.; 1 квартал 2019 - 2754,18 грн., 2 квартал 2019 - 2754,18 грн., 3 квартал 2019 - 2754,18 грн., 4 квартал 2019 - 2754,18 грн., 1 квартал 2020 - 2078,12 грн.

Також сума заборгованості складається із нарахувань згідно рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску:

№ від 28.06.2019 штрафна санкція 244,69 грн., пеня - 0 грн.;

№ від 28.06.2019 штрафна санкція 0 грн., пеня - 841,92 грн.;

№ від 11.10.2019 штрафна санкція 264,24 грн., пеня -930,37 грн.;

№ від 18.11.2019 штрафна санкція 351,09 грн., пеня - 1332,41 грн.;

№0/11154/2405 від 28.09.2021 штрафна санкція 2080,80 грн., пеня - 8842,08 грн.;

№0/12059/2405 від 23.10.2021 штрафна санкція 84,70 грн. пеня - 365,48 грн.

На виконанні в Кам`янець-Подільському відділі державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження АСВП№70056124 по примусовому виконанню Вимоги про сплату боргу (недоїмки), виданої Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області 13.12.2021, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 29469,84 грн.

11.10.2022 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

14.11.2022 державним виконавцем винесена постанова звернення стягнення на кошти на рахунках боржника.

19.05.2023 державним виконавцем була винесена постанова про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

Виконавче провадження АСВП№60441907 по примусовому виконанню Вимоги про сплату боргу (недоїмки), виданої Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області 11.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 12582,90 грн. було закрите 16.06.2020 згідно пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із повним фактичним виконанням.

Вважаючи, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) №ф-5960-17-у від 13.12.2021 (ВП №70056124) є протиправною та незаконною через не приведення до відповідності інтегрованої картки платника податків позивача та виключення суми боргу, яка зазначена в податковій вимозі про сплату боргу (недоїмки) №ф-5960-17-у від 13.12.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI) (у редакції, чинній з 1 січня 2017).

Пунктом 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що працівник це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону;

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 3 частини першої статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

За приписами частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 №469) (далі - Інструкція №449), у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

За змістом пункту 3 розділу VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Абзацом першим пункту 4 розділу VI Інструкції №449 визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Як підтверджується матеріалами справи згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був зареєстрований, як фізична особа-підприємець з 08.12.2016, вид діяльності: 49.32 - надання послуг таксі.

16.03.2020 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності за його рішенням.

Водночас соціальне страхування є складовим елементом системи соціального захисту.

Сплата єдиного внеску є формою участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Мета такої участі полягає у гарантуванні особі матеріального забезпечення у разі настання страхового випадку (як то безробіття, тимчасова непрацездатність, нещасний випадок на виробництві чи професійне захворювання, досягнення пенсійного віку тощо).

У той же час відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу фізичної особи-підприємця Законом №2464-VI не врегульовано.

Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи-підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Суд зазначає, що за висновками суду касаційної інстанції, викладеними у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №440/2149/19, особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону №2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Суд зазначає, що за обліковими даними інтегрованої картки платника податків, станом на 03.08.2023, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 29469,84 грн., в т.ч. недоїмка 17157,58 грн., залишок несплаченої пені 12312,26 грн.

Заборгованість виникла за рахунок несплачених поточних нарахувань, а саме: за 2 квартал 2017-2112,00 грн., 3 квартал 2017 - 2112,00 грн., 4 квартал 2017 - 2112,00 грн.; 1 квартал 2018 - 2457,18 грн., 2 квартал 2018 - 2457,18 грн., 3 квартал 2018 - 2457,18 грн., 4 квартал 2018 - 2457,18 грн.; 1 квартал 2019 - 2754,18 грн., 2 квартал 2019 - 2754,18 грн., 3 квартал 2019 - 2754,18 грн., 4 квартал 2019 - 2754,18 грн., 1 квартал 2020 - 2078,12 грн.

Також сума заборгованості складається із нарахувань згідно рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування поні за несвоєчасну сплату єдиного внеску:

№ від 28.06.2019 штрафна санкція 244,69 грн., пеня - 0 грн.;

№ від 28.06.2019 штрафна санкція 0 грн., пеня - 841,92 грн.;

№ від 11.10.2019 штрафна санкція 264,24 грн., пеня - 930,37 грн.;

№ від 18.11.2019 штрафна санкція 351,09 грн., пеня - 1332,41 грн.;

№0/11154/2405 від 28.09.2021 штрафна санкція 2080,80 грн., пеня - 8842,08 грн.;

№0/12059/2405 від 23.10.2021 штрафна санкція 84,70 грн. пеня - 365,48 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивач, ОСОБА_1 , з 04.06.2018 є найманим працівником, працевлаштувався водієм до КНП "Багатопрофільна центральна районна лікарня" Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, однак за цей період їй, йому фізичній особі-підприємцю, нараховувався до сплати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Крім того, наданими до суду позивачем доказами, з 28.06.2022 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, що підтверджується військовим квитком та довідкою №482 від 06.6.2023.

Суд зазначає, що Закон №2464-VI не містить норм щодо обов`язку фізичної особи - підприємця сплачувати єдиний внесок у разі, коли такою особою фактично не ведеться підприємницька діяльність.

Факт державної реєстрації фізичною особою індивідуальної підприємницької діяльності не зобов`язує таку особу до активного її ведення.

Крім того, цим законом не визначено обов`язку фізичної особи-підприємця сплачувати єдиний внесок за себе самостійно у разі, коли така особа не веде підприємницьку діяльність, а працевлаштована як найманий працівник за трудовим договором і єдиний внесок за неї сплачує роботодавець.

Зважаючи на те, що основоположним принципом збору єдиного внеску є обов`язковість законодавчого визначення умов і порядку його сплати, відсутність у законі конкретної вказівки на необхідність сплати єдиного внеску у вищеописаному випадку свідчить на користь висновку про відсутність у позивача обов`язку з його сплати.

Крім того, визначальним у контексті саме цього спору на думку суду є мета сплати єдиного внеску - отримання особою права на соціальне забезпечення у разі настання страхового випадку.

Позивачу таке право гарантоване за рахунок його участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування як найманого працівника та сплати єдиного внеску за неї роботодавцем за основним місцем роботи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність у позивача обов`язку зі сплати єдиного внеску за спірний період та, як наслідок, нарахування штрафних санкції та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску суд вважає протиправним.

Отже, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області безпідставно сформовано вимогу №ф-5960-17-у від 13.12.2021 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, штрафних санкцій та пені загалом у розмірі 29469,84 грн.

Таким чином, з огляду на положення частини другої статті 9 КАС України необхідно визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату боргу (недоїмки) №ф-5960-17-у від 13.12.2021.

Відповідно до частин 1, 3 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, з посиланням на відповідні докази, правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги належать задоволенню.

Враховуючи приписи статті 139 КАС України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача 1073,60 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Хмельницькій області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС в Хмельницькій області про сплату боргу (недоїмки) №ф-5960-17-у від 13.12.2021.

Стягнути з Головного управління ДПС в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14 листопада 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Головуючий суддя В.В. Матущак