Справа № 600/2301/23-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2301/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

13 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору військова частина НОМЕР_1 в якому просив:

- визнати протиправними бездіяльність Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (пров. Інженерний, буд. 7. м. Харків, Харківська обл., 61165, Код в ЄДРПОУ - 14321937) щодо не видання наказу про нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), за період з 04 вересня 2022 року по 10 грудня 2022 року; з 21 грудня 2022 року по 16 січня 2023 року; з 02 лютого 2023 року по 05 лютого 2023 року; з 07 лютого 2023 року по 08 лютого 2023 року; з 10 лютого 2023 року по 16 лютого 2023 року, з 18 лютого 2023 року по 19 лютого 2023 року; з 23 лютого 2023 року по 26 лютого 2023 року; з 28 лютого 2023 року по 01 березня 2023 року; з 03 березня 2023 року по 04 березня 2023 року; з 06 березня 2023 року по 07 березня 2023 року; з 09 березня 2023 року по 10 березня 2023 року; з 18 березня по 19 березня 2023 року; з 21 березня 2023 року по 22 березня 2023 року; з 25 березня 2023 року по 26 березня 2023 року збільшеної до 100 000 грн. на місяць додаткові винагороди встановленої, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України (пров. Інженерний, буд. 7, м. Харків, Харківська обл., 61165, Код в ЄДРПОУ - 14321937) видати наказ про нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) збільшеної до 100 000 грн. на місяць додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пропорційно часу безпосередньої його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 04 вересня 2022 року по 10 грудня 2022 року; з 21 грудня 2022 року по 16 січня 2023 року; з 02 лютого 2023 року по 05 лютого 2023 року; з 07 лютого 2023 року по 08 лютого 2023 року; з 10 лютого 2023 року по 16 лютого 2023 року, з 18 лютого 2023 року по 19 лютого 2023 року; з 23 лютого 2023 року по 26 лютого 2023 року; з 28 лютого 2023 року по 01 березня 2023 року; з 03 березня 2023 року по 04 березня 2023 року; з 06 березня 2023 року по 07 березня 2023 року; з 09 березня 2023 року по 10 березня 2023 року; з 18 березня по 19 березня 2023 року; з 21 березня 2023 року по 22 березня 2023 року; з 25 березня 2023 року по 26 березня 2023 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби №364-ОС від 04 вересня 2022 року полковника ОСОБА_1 призначено на посаду начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України з 04 вересня 2022 року.

Відповідно до витягу із наказу №95/дск від 13.09.2022 року полковник ОСОБА_1 , начальник НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, військова частина НОМЕР_1 вважається таким, що прибув з 04 вересня 2022 року до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

В матеріалах справи наявна довідка №313/ОТУЛ/8521д від 02 листопада 2022 року, видана полковнику ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , в тому, що він брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 04 вересня 2022 року по 02 листопада 2022 року. Підставою для видачі такої довідки є бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 -ІІ від 11.06.2022 №БР-01дск, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 11.06.2022 №2/дск, бойове розпорядження ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11.06.2022 року №116/1/31т, наказ СхРУ від 13.06.2022 року №244 дск, журнали ведення бойових дій військової частини НОМЕР_5 за обліковими номерами: від 01.10.2022 №313/ОТУЛ/2575т та від 01.11.2022 №313/ОТУЛ/3330т.

Згідно довідки №313/ОТУЛ/9920д від 07 грудня 2022 року позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 01 листопада 2022 року по 01 грудня 2022 року. Підставою для видачі такої довідки є бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 -ІІ від 11.06.2022 №БР-01дск, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 11.06.2022 №2/дск, бойове розпорядження ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11.06.2022 року №116/1/31т, наказ СхРУ від 13.06.2022 року №244 дск, журнали ведення бойових дій військової частини НОМЕР_5 за обліковими номерами: від 01.12.2022 №313/ОТУЛ/4080т.

Відповідно до довідки №313/ОТУЛ/ НОМЕР_6 від 04 січня 2023 року позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 02 грудня 2022 року по 10 грудня 2022 року та з 21 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року. Підставою для видачі такої довідки є бойові розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 -ІІ від 11.06.2022 №БР-01дск, від 01.12.2022 №БР-2559дск, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 13.09.2022 №95/дск, бойове розпорядження ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11.06.2022 року №116/1/31т, наказ СхРУ від 13.06.2022 року №244 дск, журнали ведення бойових дій військової частини НОМЕР_5 за обліковими номерами: від 01.01.2023 №313/ОТУЛ/1т, рапорт від 04.01.2023 №1691/ОТУЛ/Р.

07 лютого 2023 року військовою частиною НОМЕР_4 -ІІ складено повідомлення №313/ОТУЛ/590д, згідно якого полковник ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 01 січня 2023 року по 16 січня 2023 року . Підставою для видачі такої довідки є бойові розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 -ІІ від 11.06.2022 №БР-01дск, від 01.01.2023 №БР-3057дск, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 13.09.2022 №95/дск, журнал ведення бойових дій військової частини НОМЕР_5 за обліковими номерами: від 02.01.2023 №313/ОТУЛ/45т, рапорт від 01.02.2023 №226/ОТУЛ/Р.

В матеріалах справи також наявна довідка НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №12/591 від 09 квітня 2023 року про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно якої ОСОБА_1 , дійсно в період з 02 лютого 2023 року по 03 лютого 2023 року, з 04 лютого 2023 року по 05 лютого 2023 року, з 07 лютого 2023 року по 08 лютого 2023 року, з 10 лютого 2023 року по 11 лютого 2023 року, з 12 лютого 2023 року по 16 лютого 2023 року, з 18 лютого 2023 року по 19 лютого 2023 року, з 23 лютого 2023 року по 26 лютого 2023 року, з 28 лютого 2023 року по 01 березня 2023 року, з 03 березня 2023 року по 04 березня 2023 року, з 06 березня 2023 року по 07 березня 2023 року, з 09 березня 2023 року по 10 березня 2023 року, з 18 березня по 19 березня 2023 року, з 21 березня 2023 року по 22 березня 2023 року, з 25 березня 2023 року по 26 березня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, н.п. Краматорськ, н.п. Бахмут, н.п. Олексіївка, н.п. Гірник, н.п. Щукурине, н.п. Селидове, н.п. Курахове, н.п. Новоселидівка, н.п. Курахівка. н.п. Костянтинопіль, н.п. Розлив, н.п. Улакли. Підставою для видачі вказаної довідки є бойові розпорядження НОМЕР_3 прикордонного загону та журнали бойових дій. Також у згаданій довідці зазначено, що така є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

02 лютого 2023 року перший заступник начальника загону начальник штабу звернувся до начальника Східного регіонального управління з листом №22/725-23-Вих «Про реалізація ПКМУ №168 від 28.02.2022 року». Згідно пункту 2 вказаного листа, відповідачу надано інформацію для встановлення та виплати додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі проведення бойових дій у період з 04.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022; з 21.12.2022 по 31.12.2022 року.

Від відповідача у відповідь надійшов лист №25/693-23-Вих від 06.02.2023 року, відповідно до якого проінформовано, що пунктом 4 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ «про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» та пунктом 3 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ визначено, сукупністю яких саме документів підтверджується безпосередня участь військовослужбовців у бойових діях або заходах. З огляду на підпункт 7 пункту 2 Наказу №392-АГ та підпункт 1 пункту 2 Наказу №628/0/81-22-АГ, виконання бойових (спеціальних) завдань має бути здійснено на лінії бойового зіткнення. Водночас, представлені документи не вказують на виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення та не представлено їх документальне підтвердження. У зв`язку з наведеним, відповідач повідомив про відсутність підстав для підготовки наказу про нарахування позивачу винагороди у збільшеному розмірі за вересень-грудень 2022 року.

24 лютого 2023 року на виконання розпорядження Східного регіонального управління від 06.02.2023 №25/693-23-Вих «Про дотримання вимог наказів» листом № 22/1404-23-Вих відповідачу було надано копії витягів з бойових розпоряджень НОМЕР_3 прикордонного загону та журналів бойових дій НОМЕР_3 прикордонного загону, копії довідок ОТУ «Лиман».

11 березня 2023 року начальник НОМЕР_3 прикордонного загону звернувся до начальника Східного регіонального управління з листом №1/1862-23-Вих, в якому просив надати інформацію щодо результатів розгляду листа від 24.02.2023 №22/1404.

За результатами розгляду донесення від 11.03.2023 №1/1862-23-Вих відповідачем надіслано лист №25/1420-23-Вих від 13.03.2023 року, в якому вказано, що представлені документи не вказують на виконання бойових (спеціальних) завдань (витяги з бойових розпоряджень та журналів бойових дій представлені не за кожен день) на лінії бойового зіткнення за кожен день, а в період з 01.12.2022 до 31.12.2022 за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

05 квітня 2023 року перший заступник начальника загону начальник штабу звернувся до начальника Східного регіонального управління з листом №22/2708-23-Вих «Про надання інформації», відповідно до якого відповідачу надано інформацію для встановлення та виплати додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань підрозділами, у тому числі зведеним Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно у березні 2023 року (в районах ведення воєнних (бойових) Донецької області: Бахмутський район: Соледарська міська територіальна громада, Бахмутська міська територіальна громада, Часовоярська міська територіальна громада; Покровський район: Мар`їнська міська територіальна громада, Курахівська міська територіальна громада, Волноваський район: Вугледарська міська територіальна громада) начальнику НОМЕР_3 прикордонного загону полковнику ОСОБА_1 , що підтверджується бойовими розпорядженнями НОМЕР_3 прикордонного загону та журналом бойових дій.

За результатами розгляду вказаного листа, Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України листом №25/2079-23-Вих від 09.07.2023 повідомило позивача про відсутність підстав для встановлення та виплати йому додаткової винагороди у розмірі до 1000000 гривень в періоди 02-03, 06-07, 9-10, 18-19, 21-22, 25-26.03.2023. Така позиція вмотивована тим, що в порушення вимог розпорядження адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.02.2023 №Гриф/2-724, в представленому донесенні не зазначено до складу яких угруповань військ (сил) Сил оборони держави (резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України) був включений військовослужбовець; конкретні завдання, які виконував військовослужбовець; чіткі підстави для збільшення розміру грошової винагороди 100000 грн, які розкриватимуть в чому саме полягали дії або заходи, визначені підпунктами 2, 3 пункту 2, пунктів 3, 9, 10 Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 26.01.2023 №36; кількість днів участі військовослужбовця у бойових діях або заходах.

Окрім цього, як вбачається з архівних відомостей з січня 2022 року по грудень 2022 року та з січня 2023 року по березень 2023 року ОСОБА_1 додаткова винагорода у розмірі до 100000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 № «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не виплачувалася.

За таких обставин, вважаючи бездіяльність Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не видання наказу про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди збільшеної до 100000 грн протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 6 липня 1999 року №8-рп/99, зауважив, що служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 листопада 1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Пунктами 2 та 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

В подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Також Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21.04.2022 N 2212-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону №389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України від 03.04.2003 №661-IV "Про Державну прикордонну службу України" (далі - Закон №661-IV) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 19 Закону №661-IV на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.

Отже, відповідач входить до структури Державної прикордонної служби України, а тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року здійснює передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 прийнято Постанову №168 № «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168», яка застосовувалася у період з 01.09.2022 по 20.01.2023 та в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 №43 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168», яка застосовувалася у період з 20.01.2023 по 09.08.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення (абзац другий в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146 та абзац третій в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 №43).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац третій в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146 та абзац четвертий в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 №43 ).

Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів на підставі наказів командирів.

Згідно з пунктом 2-1 Постанови №168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 "Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168", яка застосовувалася у період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року) установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Тобто, у вказаний період, саме до повноважень керівництва відповідних міністерств та державних органів віднесено визначення технічних питань, що необхідні для здійсненні додаткової винагороди у збільшеному розмірі, в межах, що не перевищують 100000 грн. вказаній категорії осіб (порядку обліку часу, нарахування, документального підтвердження та інших), а не зміну визначених Кабінетом Міністрів України підстав здійснення таких виплат.

На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в України" та пункту 2-1 Постанови №168, з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, 30 липня 2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято Наказ №392/0/81-22-АГ (далі Наказ №392/0/81-22-АГ, що діяв на момент призначення позивача на посаду та до 01 грудня 2022 року).

Відповідно до пункту 1 Наказу №392/0/81-22-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Додаткова винагорода збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 Наказу №392/0/81-22-АГ передбачено, що до заходами, передбаченими абзацом другим пункту 1 цього наказу визначається виконання у відповідні дні військовослужбовцем:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Згідно з пунктом 4 Наказу №392/0/81-22-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 12 Наказу №392/0/81-22-АГ передбачено, що виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4 6 цього наказу.

09 грудня 2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано наказ №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», який застосовувався з 01 грудня 2022 року по 01 лютого 2023 року.

Відповідно до пункту 1 Наказу №628/0/081-22АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 Наказу №628/0/081-22АГ передбачено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, в тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу технічної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових (спеціальних) завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншої технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морських та річкових акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Згідно з пунктом 3 Наказу №628/0/081-22АГ документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або в заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені, та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Пунктами 5-6 Наказу №628/0/081-22АГ передбачено, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів Голови Держприкордонслужби, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня. Підготовка проєктів наказів про виплату додаткової винагороди в органі Держприкордонслужби здійснюється до 08 числа кожного місяця підрозділом, визначеним начальником (командиром) органу Держприкордонслужби.

26 січня 2023 року Міністерством внутрішніх справ України видано наказ №36, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за №196/39252, яким затверджено Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Порядок №36, що застосовується з 01 лютого 2023 року).

Відповідно до пункту 3 Порядку №36 до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Пунктом 4 Порядку №36 встановлено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Відповідно до пункту 6 Порядку №36 виплата додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється щомісяця за минулий місяць на підставі наказів Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня, які видаються до 8 числа поточного місяця.

З послідовного аналізу наведених норм вбачається, що хоч і дії, які кваліфікуються як безпосередня участь в бойових діях або заходах впродовж періоду з вересня 2022 року по березень 2023 року змінювалися, однак перелік документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у воєнних (бойових) діях залишався незмінним.

Так, наведеним нормами чітко визначено, що документами, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах є бойовий наказ (бойове розпорядження) або журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Тобто за наявності одного з наведених документів, військовослужбовець, який брав безпосередню участь у воєнних (бойових) діях має безумовне право на отримання додаткової грошової винагороди до 100000 гривень, а у начальника (командира) органу Держприкордонслужби, в якому такий військовослужбовець проходить службу виникає обов`язок підготувати та видати наказ про здійснення такої виплати такому військовослужбовцю.

Що ж стосується даних правовідносин, то як зазначено в пункті 12 Наказу №392/0/81-22-АГ, пункті 5 Наказу №628/0/081-22АГ, пункті 6 Порядку №36, обов`язок щодо видання наказів щодо виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 покладався на начальника (командира) регіонального управління в даному випадку начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Згідно наявних у справі довідок №313/ОТУЛ/8521д від 02.11.2022 року, №313/ОТУЛ/9920д від 07.12.2022 року, №313/ОТУЛ/10675 від 04.01.2023 року, №12/951 від 09.04.2023 року та повідомлення № 313/ОТУЛ/590д від 07 лютого 2023 року ОСОБА_2 в період з 04 вересня 2022 року по 02 листопада 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 01 грудня 2022 року, з 02 грудня 2022 року по 10 грудня 2022 року, з 21 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з 01 січня 2023 року по 16 січня 2023 року, з 02 лютого 2023 року по 03 лютого 2023 року, з 04 лютого 2023 року по 05 лютого 2023 року, з 07 лютого 2023 року по 08 лютого 2023 року, з 10 лютого 2023 року по 11 лютого 2023 року, з 12 лютого 2023 року по 16 лютого 2023 року, з 18 лютого 2023 року по 19 лютого 2023 року, з 23 лютого 2023 року по 26 лютого 2023 року, з 28 лютого 2023 року по 01 березня 2023 року, з 03 березня 2023 року по 04 березня 2023 року, з 06 березня 2023 року по 07 березня 2023 року, з 09 березня 2023 року по 10 березня 2023 року, з 18 березня по 19 березня 2023 року, з 21 березня 2023 року по 22 березня 2023 року. з 25 березня 2023 року по 26 березня 2023 року брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройного агресії.

Вищезазначені довідки були видані на підставі бойових розпоряджень, журналів ведення бойових дій.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, при поданні донесення начальника штабу про участь ОСОБА_1 у бойових діях на підтвердження участі такого у бойових діях відповідачу також надавалися бойові розпорядження та журнали бойових дій.

Водночас, відповідач, всупереч встановленому наказами №392/0/81-22-АГ, №628/0/081-22АГ та Порядком №36 алгоритму дій, на підставі наданих йому документів не виніс наказ про здійснення ОСОБА_1 виплату додаткової щомісячної винагороди в розмірі до 100000,00 грн.

Вказане, в свою чергу, свідчить про допущену бездіяльність з боку керівництва Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, який при отриманні документів, що підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або заходах, не видав наказ щодо виплати йому додаткової щомісячної грошової винагороди в розмірі до 100000,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо доводів відповідача відносно того, що з довідок №313/ОТУЛ/8521д від 02.11.2022 року, №313/ОТУЛ/9920д від 07.12.2022 року, №313/ОТУЛ/10675 від 04.01.2023 року не вбачається чи брав позивач безпосередню участь у бойових діях чи забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, то такі суд оцінює критично з огляду на те, що форма довідки, яка видавалася позивачу визначена додатками до Наказів №392/0/81-22-АГ та №628/0/081-22АГ та є уніфікованою, а відтак не може бути змінена або містити будь-яку додаткову інформацію, не передбачену визначеною правовим актом формою.

Окрім цього, суд відхиляє твердження відповідача, що довідки №313/ОТУЛ/8521д від 02.11.2022 року, №313/ОТУЛ/9920д від 07.12.2022 року, №313/ОТУЛ/ НОМЕР_6 підписані не належною посадовою особою, оскільки військова частина НОМЕР_4 -ІІ (ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») не входить до складу Міністерства внутрішніх справ чи до складу органів Державної прикордонної служби, а відтак норми наказів №392/0/81-22-АГ та №628/0/081-22АГ не розповсюджуються на дану військову частину. Поряд з цим, невірне є твердження відповідача, що довідка могла бути підписана керівником відповідного органу військового управління лише у випадку відрядження позивача, оскільки згідно наявного у матеріалах справи витягу з наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №95/дск від 13.09.2022 року полковник ОСОБА_1 вважається таким, що прибув до складу сил та засобів та такими, що бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Посилання відповідача на те, що бойові розпорядження долучені позивачем до позовної заяви підписані не уповноваженою особою (не вищим по відношенню до позивача керівником) суд вважає помилковими, з огляду на те, що дані розпорядження підписані для реалізації наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 01.04.2021 №23/0/8/-21 та розпорядження, яке надійшло зі Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 31.08.2022 року №42/2848-22-вих і начальник штабу діяв виключно на підставі статті 68 Внутрішнього Статуту Збройних Сил України.

Відносно доводів, що позивач виконував обов`язки начальника прикордонного загону з дислокацією в м. Краматорськ (Краматорська міська територіальна громада), яке в січні-березні 2023 року не включене до районів ведення воєнних (бойових) дій, то такі не знаходять свого підтвердження згідно з матеріалами справи, оскільки у вказаний період згідно довідки №12/951 від 09.04.2023 року позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, н.п. Краматорськ, н.п. Бахмут, н.п. Олексіївка, н.п. Гірник, н.п. Щукурине, н. АДРЕСА_2 , які віднесені до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Вказана довідка №12/951 від 09.04.2023 року також видана на підставі бойових розпоряджень та журналів бойових дій. Доказів недостовірності відомостей, указаних у цій довідці, відповідачем не надано.

Твердження відповідача, що позивач не приймав участь в бойових діях безпосередньо на лінії бойового зіткнення та під вогневим ураженням противником спростовуються наявними у справі доказами, наданими на виконання пункту 4 Наказу №392/0/81-22-АГ, пункту 3 Наказу №628/0/081-22АГ та пункту 4 Порядку №36, що в повному обсязі підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у воєнних (бойових) діях або заходах.

До того ж суд зазначає, що згідно норми наказів №392/0/81-22-АГ, №628/0/081-22АГ та Порядку №36, військовослужбовець повинен підтвердити лише безпосередню участь у воєнних (бойових) діях або заходах, а не, як помилково стверджує відповідач, виключно участь в бойових діях на лінії бойового зіткнення та під вогневим ураженням противника.

З огляду на викладене, відповідачем не доведено суду правомірність своєї бездіяльності щодо невидачі наказу про нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної грошової винагороди у розмірі 100000 грн у зв`язку з його безпосередньою участю у бойових діях або забезпечення ним здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебування ним під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Вказане, беручи до уваги положення статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено повноваження суду при вирішенні справи, є належним способом захисту порушених прав позивача у даних правовідносинах.

Стосовно твердження відповідача про передчасність позовних вимог щодо видачі наказу про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн за період з 01 січня 2023 року до 16 січня 2023 року та за період лютого 2023 року оскільки з відповідним донесенням позивач не звертався, то такі суд відхиляє тому, що позивачем фактично оскаржується бездіяльність, тобто пасивна поведінка, щодо не видання наказу про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди, а не вчинення дій (прийняття рішення) відповідача щодо відмови у проведенні такої виплати за указаний період.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.