Справа № 300/2609/23
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 300/2609/23 пров. № А/857/12752/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Кафарського В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною щодо неврахування при обчисленні з 15.06.2020 розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати (доходу) за період роботи з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО», а також зобов`язання здійснити позивачу з 15.06.2020 перерахунок та виплату пенсії із врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО».

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідачем при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №300/924/21 протиправно не враховано заробітну плату (дохід) позивача за період роботи в росії з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО». Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та необґрунтованою, у зв`язку із чим звернувся до суду. Просив позов задоволити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.09.2020 та 03.11.2020 ОСОБА_1 звертався до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Згідно розписки-повідомлення від 03.11.2020 до заяви про призначення пенсії позивачем, зокрема додано довідки про заробітну плату за 2004-2008, за 2009-2010 та за 2011-2015 роки.

Довідкою ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» підтверджується нарахування позивачу заробітної плати за період його роботи на території росії з жовтня 2004 року по грудень 2010.

Як вбачається з довідки ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» підтверджується, що позивач отримував заробіток за періоди з січня 2011 року по вересень 2015 року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №300/924/21 позов задоволено частково і зобов`язано відповідача врахувати до пільгового стажу позивача , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 період роботи: з 22.08.1992 по 31.12.1994 у Калуському комбінаті допоміжних підприємств тресту «Хімметалургбуд»; з 01.10.2004 по 31.12.2010 і з 15.01.2011 по 10.09.2015 у Закритому акціонерному товаристві «Виробничо-будівельна фірма «АБО», а також призначити позивачу з 15.06.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі №300/924/21 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі №300/924/21 відповідач рішенням від 18.08.2022 №03 з 15.06.2020 призначив позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Представник позивача 28.12.2022 звернулась до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з адвокатським запитом, у якому просила надати інформацію щодо виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі №300/924/21.

Листом від 10.01.2023 №0900-0202-8/1343 відповідач повідомив про виконання вказаних вище рішень суду та призначення позивачу пенсії, однак зазначив, що заробітну плату позивача за періоди з 01.10.2004 по 31.12.2010, з 15.01.2011 по 10.09.2015 було враховано в нульовому еквіваленті.

Разом із листом від 10.01.2023 №0900-0202-8/1343 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надало копію розрахунку заробітку ОСОБА_1 , відомостями з якого підтверджується, що при обчисленні розміру пенсії позивача відповідачем не було враховано заробітну плату (дохід) за періоди з 01.10.2004 по 31.12.2010, з 15.01.2011 по 10.09.2015.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон України №1058).

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000.

Відповідно до п. 1 ст. 41 Закону України №1058, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України №1058, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Російська Федерація (надалі Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (ст. 5 Угоди).

Відповідно до ст. 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Угоди, обчислення пенсій відбувається із заробітку (доходів) за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У тому випадку якщо у державах-учасницях Угоди введено національну валюту, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Згідно абз. 5 пп. 3 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі - Порядок № 22-1), особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Таким чином, заробіток (дохід) за періоди роботи на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при обчисленні розміру пенсії за умови надання особою довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях).

Згідно копії розписки-повідомлення від 03.11.2020, до заяви про призначення пенсії позивачем, зокрема додано довідки про заробітну плату за 2004-2008, за 2009-2010 та за 2011-2015 роки.

Зазначені довідки містять усі необхідні дані для врахування відомостей зазначених у них, а саме: суми заробітної плати розшифрована по місяцях, наявні печатка підприємства, підписи відповідальних осіб та посилання на первинні документи.

Відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (надалі Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Згідно ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської соціальної хартії та ст. 46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

У даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномаштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні при обчисленні розміру пенсії заробітної плати (доходу) позивача за періоди роботи на території росії.

Довідки ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» містять інформацію про підставу їх видачі особові рахунки співробітників за 2004-2010 рр. Також у примітці до даних довідок міститься інформація, що з нарахованих сум здійснені відрахування у пенсійний фонд за встановленими тарифами.

У довідці ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» також зазначено як про підставу їх видачі (особові рахунки за 2011-2015 рр.), так і про сплату страхових внесків до пенсійного фонду рф.

Відтак, довідки про заробітну плату позивача за періоди його роботи на території росії містить як посилання на первинні документи, на підставі яких її було видано, так і підтвердження сплати за позивача страхових внесків.

Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Виходячи з викладеного, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Довідки про заробітну плати, видані ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» та ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО», були подані позивачем ще 03.11.2020.

На виконання ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 відповідачем надано копію листа ГУ ПФУ в Івано-Франківській області до управління пенсійного фонду російської федерації у м. сургут про витребовування довідок про заробітну плату ОСОБА_1 за періоди з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО», а також про проведення документальної перевірки достовірності видачі таких довідок.

Таким чином, відповідач мав реальну об`єктивну можливість здійснити перевірку достовірності даних зазначених довідок ще у 2020 році. При цьому, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не вчинило дій, спрямованих на отримання додаткових відомостей, на підтвердження обґрунтованості та достовірності, або уточнення даних, що містяться у поданих позивачем документах.

Перевірка достовірності виданих документів покладається саме на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для неврахування заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі №300/924/21 та встановлено, що при первинному розгляді документів позивача пенсійний орган не висував претензій до поданих позивачем довідок про заробітну плату, не вказував на необхідність проведення перевірки чи подання додаткових документів для врахування заробітної плати за період роботи ОСОБА_1 в росії.

Позивач, у свою чергу покладався на легітимність добросовісних дій державного органу, на який при здійсненні наданих йому повноважень має дотримуватися принципу верховенства права. Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відповідачем не надано доказів того, що позивачу повідомлялося про неврахування його заробітної плати за періоди з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» до моменту отримання представником позивача листа від 10.01.2023 №0900-0202-8/1343. При цьому, суд зауважує, що дізнатися про порушення свого права без відповідного роз`яснення пенсійного органу позивач не міг.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №300/2609/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська