Справа № 480/6100/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 р. Справа № 480/6100/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2023, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми, повний текст складено 26.07.23 по справі № 480/6100/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко Антоніни Миколаївни треті особи: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Лубінець Дмитро Валерійович , Головне управління Національної поліції в Сумській області в особі начальника Токаря Петра Танасійовича про визнання відмови, дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення грошової компенсації та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко Антоніни Миколаївни (далі також відповідач), треті особи - Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Лубінець Дмитро Валерійович, Головне управління Національної поліції в Сумській області в особі начальника Токаря Петра Танасійовича, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко Антоніни Миколаївни у наданні адміністративної послуги у сфері соціального захисту призначенні ОСОБА_1 грошової компенсації вартості проїзду до санаторно-курортного закладу (відділення спинального профілю) і назад особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I та II групи з наслідками травм і захворюваннями хребта та спинного мозку;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко Антоніни Миколаївни розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.12.2022 про призначення грошової компенсації вартості проїзду до санаторно-курортного закладу (відділення спинального профілю) і назад особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I та II групи з наслідками травм і захворюваннями хребта та спинного мозку;

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради на користь ОСОБА_1 1685,38 грн грошової компенсації вартості проїзду, зобов`язавши нарахувати на день сплати відповідні нарахування за затримку виплати;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко Антоніни Миколаївни при розгляді звернень ОСОБА_1 від 06, 07, 14 та 16 червня 2023 року про надання на ознайомлення матеріалів, що були зібрані за його заявою від 07.12.2022;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко Антоніни Миколаївни при розгляді запиту ОСОБА_1 від 07.06.2023 про доступ до публічної інформації;

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради 1 500 000 грн моральної шкоди.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року позовна заява була залишена без руху, оскільки позивачем не було дотримано вимог до форми і змісту позовної заяви, передбачених п.п. 2, 4, 5 ч. 5 ст. 160, ч. 4 ст. 161 КАС України, у зв`язку з чим позивачу був наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено, продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, оскільки позивачем не додано до позовної заяви документу про сплату судового збору.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 26 липня 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття ухвали не враховано того, що розмір судового збору за подання позовної заяви у цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за 2022 рік. Вказує на невірне визначення судом першої інстанції суми судового збору за подання позовної заяви у цій справі у розмірі 2147,20 грн з огляду на те, що ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам процесуального права, є обґрунтованим та законним. За результатами апеляційного розгляду просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Треті особи правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористалися.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом установлено, що 19 червня 2023 року до Сумського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко Антоніни Миколаївни , третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Лубінець Дмитро Валерійович, Головне управління Національної поліції в Сумській області в особі начальника Токаря Петра Танасійовича про визнання відмови, дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення грошової компенсації та моральної шкоди.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк та заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору як малозабезпеченої особи.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору через скрутний майновий стан відмовлено, продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, оскільки позивачем не додано до позовної заяви документу про сплату судового збору.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та врахував, що позивач, заявивши таке клопотання, вжив заходів до сплати судового збору та навіть сплатив судовий збір, однак у розмірі меншому, ніж визначено в ухвалі суду, а саме в сумі 300 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору та звільнення від його сплати, врегульовані положеннями Закону України "Про судовий збір" та КАС України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 2 цього Закону платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено категорію (коло) осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказані норми щодо відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру, а також звільнення від сплати судового збору закріплюють дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Реалізація права особи на вказане не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі.

Такий висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 18 липня 2022 року у справі № 161/18983/20.

Отже, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні статей 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

З огляду на викладене, суд має можливість вирішити у спосіб, визначений наведеними нормами, питання щодо судового збору, в той же час наявність такого майнового стану сторони, який не надає можливості здійснити сплату судового збору на час звернення до суду, підлягає підтвердженню саме з боку цієї сторони.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто невиконання належним чином вмотивованої ухвали у спосіб, визначений судом, тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої заяви.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2023, з урахуванням приписів Закону України "Про судовий збір", визначено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову у цій справі за дві вимоги немайнового характеру становить 2147,20 грн.

На виконання ухвали від 12.07.2023, якою позивачу продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви, позивач надав суду першої інстанції клопотання про звільнення (або відстрочення) від сплати судового збору через скрутне матеріальне становище, яке за змістом частково повторювало подане раніше клопотання, та яке обґрунтовував тим, що предметом позову є захист соціальних прав, зокрема права на отримання належної адміністративної послуги у сфері соціального захисту. Також просив врахувати його майновий стан, на підтвердження якого суду раніше вже надав відповідні докази.

Разом з тим доказів такого майнового стану, який унеможливлює сплату судового збору, позивач суду не надав.

Так, позивач вказував, що має скрутний майновий стан, оскільки у 2022 році він отримував дохід тільки у вигляді соціальних виплат, як отримувач пенсії на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області не перебуває, на обліку Державній службі зайнятості Шосткинської філії Сумського обласного центру зайнятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує. Позивач здійснює догляд за матір`ю - особою з інвалідністю першої групи, яка отримує невелику пенсію по інвалідності, й увесь його дохід складається з компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги по догляду на непрофесійній основі за особою з інвалідністю.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може звільнити сторону від сплати судового збору, зокрема, у випадку, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження свого майнового стану позивачем надавалася довідка Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради від 12.05.2023 за № 1093 про отримання (неотримання) допомоги, згідно з якою загальна сума його доходу (компенсаційної виплати фізичним особам за надання соціальних послуг на непрофесійній основі) за період з 01 січня 2022 року до 01 січня 2023 року становить 28716,00 грн.

Проте, довідка Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради не є документом, із якого можливо встановити всю суму доходу позивача за попередній календарний рік. Зазначеним документом констатується факт нарахування позивачу щомісячних компенсаційних виплат. Сам по собі факт отримання такої компенсації особою не позбавляє її права та можливості отримувати інші доходи, з яких може бути сплачено судовий збір.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі №П/9901/6/17 та № П/9901/9/17, Верховного Суду, викладеними у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 160/12251/20.

При цьому, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків гр. ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року, нараховано та виплачено позивачу соціальні виплати всього на суму 43210,51 грн. Відповідно, 5 відсотків розміру річного доходу позивача становить 2160,52 грн, що є більшим за розмір судового збору за подання адміністративного позову у цій справі.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції врахував, що позивач, сплатив судовий збір, однак у розмірі меншому, ніж визначено в ухвалі суду, а саме у розмірі 300 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.07.2023 (а.с. 113), та визнав, що з урахуванням приписів ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" належний розмір судового збору за подання цього адміністративного позову становить 1717,76 грн.

Посилання позивача на необхідність захисту соціальних прав не є тим фактом, що сам по собі та в сукупності із вказаними вище документами (які підтверджують майновий стан) може слугувати підставою для звільнення його від виконання вимог процесуального закону щодо форми і порядку подання позовної заяви в цій справі.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви у цій справі.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції надав оцінку доказам, наданим позивачем на підтвердження скрутного майнового стану, та дійшов обґрунтованого висновку, що такі не підтверджують його майновий стан як такий, що унеможливлює сплату судового збору.

Інших документів, аби визначити й визнати майновий стан позивача таким, щоб звільнити його від сплати судового збору, позивач не надав.

Отже, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у становлений судом строк, що згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є підставою для повернення позовної заяви.

При цьому, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду із позовною заявою в порядку, встановленому законом, а тому не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації його права на судовий захист.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з його висновками.

Доводи, які наводяться позивачем в апеляційній скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі № 480/6100/23, оскільки на стадії відкриття апеляційного провадження висновок суду апеляційної інстанції щодо необхідності сплати позивачем судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 про повернення позовної заяви з підстав несплати судового збору за подання позовної заяви був би фактично вирішенням спірного питання, порушеного в апеляційній скарзі, що є неприпустимим.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 по справі № 480/6100/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов