Справа № 480/11480/23
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Воловик С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа: Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа: Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути подані ОСОБА_1 08.06.2023 документи щодо призначення житлової субсидії з травня 2023 року, попередньо вчинивши дії по самостійному отриманню від департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи ОСОБА_1 з травня 2023 року та вчинення дій з урахуванням висновків суду.
26.10.2023 зазначена позовна заява залишена судом без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме: до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Позивачу було надано строк протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
На виконання вимог суду, позивачем надано суду заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по вказаній справі з урахуванням скрутного матеріального становища.
Вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, необхідно зазначити таке.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
У зв`язку з цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до норм процесуального закону та норм спеціального закону, яким є Закон України Про судовий збір, інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та правом позивача (заявника) на доступ до правосуддя, з іншого боку.
Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Як передбачено ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що суд може звільнити від сплати, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але єдиною підставою для цього є врахування судом майнового стану сторони.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Зазначений принцип кореспондується з вимогами ч.1 ст.8 КАС України, відповідно до яких усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.
Згідно з ч.2 ст.8 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Виходячи з цього, суд повинен зважено підходити до вирішення питання про надання учаснику справи певних переваг у вигляді пільг зі сплати судового збору (у тому числі у спосіб відстрочення, розстрочення чи звільнення від його сплати). Метою такого підходу є недопущення порушення принципу рівності сторін та дотримання балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та правом позивача (заявника) на доступ до правосуддя, з іншого боку, з урахуванням цінностей демократичного суспільства.
Враховуючи наведене, висновок суду необхідність відстрочення (розстрочення чи звільнення від) сплати судового збору не може ґрунтуватись виключно на твердженнях особи, яка заявляє відповідне клопотання, а повинен бути обґрунтований належними та допустимими доказами.
Зазначене свідчить про наявність обов`язку у особи, яка заявляє клопотання про звільнення (розстрочення чи відстрочення) від сплати судового збору, довести належними та допустимими доказами, що її майновий стан є настільки незадовільним, що перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Слід звернути увагу, що надані позивачем до клопотання про відстрочення сплати судового збору докази не містять повної інформації про розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік (довідка про розмір пенсії охоплює лише червень-жовтень 2023 року, а копії фіскальних чекав про придбання ліків охоплюють лише конкретний невеликий період та не встановлюють коло осіб для кого вони призначені), у зв`язку з чим суд не може оцінити дійсний рівень майнового стану позивача та визначити наявність/відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору.
При цьому необхідно зазначити, що доказами, що підтверджують розмір річного доходу позивача, можуть слугувати, наприклад (але не виключно), інформація контролюючого фіскального органу про одержані позивачем доходи за попередній календарний рік, індивідуальні відомості Пенсійного фонду України про суми отриманого доходу застрахованою особою за попередній календарний рік тощо.
Ненадання позивачем належних доказів на підтвердження такого рівня майнового стану, що зумовлює необхідність відстрочення сплати судового збору, позбавляє суд можливості задовольнити заявлене позивачем клопотання.
Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Разом з тим, процесуальний строк для усунення виявлених судом недоліків може бути продовжений в межах строку, який встановлювався для усунення недоліків цієї апеляційної скарги.
Суд додатково зазначає, що розмір судового збору за подання позовної заяви у цій справі становить 1073,60 грн., що не є надмірно великою сумою чи такою, яка б утруднювала сплату судового збору.
Враховуючи викладене, для забезпечення права позивача на доступ до суду, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви та зазначає, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Керуючись ст. 121, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору - відмовити.
Продовжити позивачу, ОСОБА_1 , строк для усунення недоліків поданої позовної заяви.
Встановити позивачу п`ятнадцятиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків, попередивши, що у разі невиконання вимог відповідно до ухвали від 14.11.2023 року, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Воловик