Справа № 120/3854/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

13 листопада 2023 р. Справа № 120/3854/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву про заміну сторони у виконавчому листі в справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2021 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року за №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру його пенсії з 01.04.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплатити пенсію та різницю між нарахованою та отриманою пенсією ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року за №2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року за №2011-ХІІ, з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) у розмірі 53% суми грошового забезпечення.

30.10.2023 надійшла заява ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі. В обґрунтування заяви вказала, що 16.08.2021 рішення набрало законної сили. По даному рішенню виконавчий лист не видавався, а рішення не виконане по теперішній час. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_2 - ОСОБА_1 помер, а заявник прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької область 15.12.2022.

З даним свідоцтвом заявник звернулась до відділу обслуговування громадян №5 Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області, однак її перенаправили до Головного УПФУ країни у Вінницькій області де їй повідомили, що на даний час батько- ОСОБА_1 рахується шляхом обліку вказаної заборгованості в Реєстрі судових рішень виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Заборгованість згідно судового рішення, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виплатити мені не зможуть, оскільки я вона є стороною по справі.

Ухвалою від 01.11.2023 заяву ОСОБА_2 призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.11.2023.

Заявник просила розгляд заяви здійснювати зі її відсутності.

08.11.2023 на адресу суду від ГУПФУ у Вінницькій області надійшло клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

Визначаюсь щодо поданої заяви, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Вінницьким окружним адміністративним судом на виконання рішення суду у справі №120/3854/21 виконавчі листи не видавались.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.04.1999 ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком вказано ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.11.2021 ,виданим Гайсинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 131.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2022, виданого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області, ОСОБА_2 є спадкоємцем заборгованості ОСОБА_1 за рішенням ВОАС у справі №120/3854/21-а в сумі 114516,96 грн.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частиною першою статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 61 означеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Так, згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим відсутні підстави для заміни сторони/стягувача у виконавчому листі.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16 травня 2023 року по справі №420/288/21 та, з огляду на подібність спірних правовідносин, відповідно до положень частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню у цій справі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі № 240/29326/21, від 11.03.2023 у справі №240/6719/21, постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі №420/11845/22.

Таким чином, підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що спірні відносини не допускають правонаступництва та, як наслідок, відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 ..

Керуючись ст.ст. 248, 256, 379 КАС України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Крапівницька Н. Л.