Справа № 600/4071/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Чернівці Справа № 600/4071/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки).

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати: податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 10.01.2022 № 00000/60/Ж10/24-13-07-09-06, № 00000/61/Ж10/24-13-07-09-06, № 00000/65/Ж10/24-13-07-09-06; рішення від 10.01.2022 № 00000/64/Ж10/24-13-07-09-06 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.01.2022 № Ф-00000/63/Ж10/24-13-07-09-06; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2022 № Ф-0709-2404.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що в період з 03.11.2017 по 24.06.2020 провадив підприємницьку діяльність загальній системі оподаткування та здійснював реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів у кафе за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з припиненням ним підприємницької діяльності, ГУ ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач) прийняло рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки діяльності, однак в порушення п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України з наказом про її проведення не ознайомлено його та письмово не повідомлено про дату початку та місце проведення.

Відповідач не вручив позивачу акт перевірки, позбавивши його права на надання заперечення на акт перевірки та підтвердити документально витрати від господарської діяльності. Копію акта перевірки, наказу та повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, та інших документів щодо проведення перевірки відповідач надав тільки 08.02.2022 у відповідь на лист позивача від 21.01.2022.

Позивач стверджував, що при здійсненні підприємницької діяльності поніс витрати, пов`язані із одержанням доходу, а саме: витрати, пов`язані з придбанням товарів, на оплату єдиного соціального внеску від підприємницької діяльності, на придбання ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, на придбання та обслуговуванням реєстратора розрахункових операцій РРО тощо.

Однак, через те, що відповідачем не ознайомлено позивача з наказом про проведення перевірки та не повідомлено про дату її початку і місце проведення, а також не вручено акт перевірки, його позбавлено можливості надати документи, що підтверджують понесені ним витрати, пов`язані із господарською діяльністю, ні при проведенні перевірки, ні до заперечень на акт перевірки.

Оскільки відповідачем під час проведення перевірки не буди враховані понесені ним витрати, позивач вважає, що оскаржувані рішення винесені на підставі висновків акту перевірки є протиправним та підлягають скасуванню.

За вказаною позовною заявою ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління ДПС у Чернівецькій області ГУ ДПС у Чернівецькій області подало до суду відзив на адміністративний позов, в якому просило у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, оскільки оскаржувані рішення прийнято на підставі чинного законодавства, у зв`язку із заниженням позивачем чистого оподатковуваного доходу.

Крім того, відповідач вказував, що під час перевірки позивачем не було подано жодної інформації, первинних бухгалтерських документів щодо здійснення господарської діяльності.

Сторони скористалися правом, передбаченим ст. ст. 163, 164 КАС України, та подали до суду заяви по суті.

Ухвалою суду від 18.09.2023 постановлено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представником позивача подано до суду висновок судового експерта Перепелюк С.М. за результатами проведення судово-економічної експертизи від 28.09.2023 № 50.

У вступному слові представник позивача позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в поданих до суду заявах по суті. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у вступному слові проти позовних вимог заперечував, наполягав на відсутності підстав для задоволення позову.

Після з`ясування обставин справи, сторонами подано до суду заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи положення ст. 194 КАС України, суд вважає, що не має перешкод для розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 14.11.2023 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 14.11.2023 задоволено заяву представника позивача про відмову від позову в частині позовних вимог. Закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки), в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 10.01.2022 № 00000/65/Ж10/24-13-07-09-06.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрована 03.11.2017 як фізична особа-підприємець та взята на облік як платник податків 03.11.2017. Місце знаходження: АДРЕСА_2 . Основними видами діяльності позивача є: обслуговування напоями; діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с. 178).

24.06.2020 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності позивача, як фізичної особи підприємця.

19.10.2021 ГУ ДПС у Чернівецькій області видано наказ № 1471-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 », яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з 22.11.2021 тривалістю 5 робочих днів, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.11.2017 по 25.06.2020 (а.с. 181).

На підставі вказаного наказу, відповідачем виписано повідомлення № 1602/Ж4/24-13-07-09 від 19.10.2021 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (а.с. 182).

У зв`язку з проведенням документальної позапланової перевірки, 19.10.2021 ГУ ДПС у Чернівецькій області сформовано запит № 12719/6/24-13-07-09 про надання документів, в якому запропоновано позивачу надати в термін до 15 год. 00 хв. 22.11.2021 до ГУ ДПС у Чернівецькій області копії документів щодо здійснення господарської діяльності за період з 03.11.2017 по 25.06.2020 (а.с. 183-184).

Згадані вище наказ № 1471-п від 19.10.2021, повідомлення № 1602/Ж4/24-13-07-09 від 19.10.2021 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, запит від 19.10.2021 № 12719/6/24-13-07-09 про надання документів направлено відповідачем на податкову адресу позивача ( АДРЕСА_2 ) рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 182, 185).

Згідно довідки Укрпошти від 27.10.2021, поштове відправлення адресоване позивачу повернуто відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 185).

Оскільки у термін до 15 год. 00 хв. 22.11.2021 позивачем не було надано документи пов`язані із здійсненням господарської діяльності, 26.11.2021 відповідачем складено акт про ненадання (незбереження) документів № 942/Ж6/24-13-07-09/ НОМЕР_1 (а.с. 186).

На підставі наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 19.10.2021 № 1471-п, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 за період з 03.11.2017 по 25.06.2020 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт від 02.12.2021 № 5285/Ж5/24-13-07-09/ НОМЕР_1 (а.с. 21-30).

За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки відповідачем зроблено висновки про порушення позивачем:

п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України - платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 не представлено для проведення перевірки первинні бухгалтерські документи, регістри бухгалтерського обліку, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством;

п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, платником податків фізичною собою ОСОБА_1 не представлено для перевірки книгу обліку доходів та витрат;

- п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п.п. 49.18.5. п. 49.18 ст. 49, п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України - не подання ліквідаційної податкової декларації про майновий стан та доходи щодо отриманих доходів на загальній системі оподаткування за період з 01.01.2020 по 25.06.2020;

- п.п. 164.1.1, п.п. 164.1.3 п. 164.1 cт. 164, п. 177.1, п. 177.2, п.п. 177.4.5, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України - донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 48641,46 грн, у тому числі за 2018 рік в сумі 27880,96 грн, за 2019 рік в сумі 17713,08 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 3047,42 грн;

- п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України - заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 4053,46 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 2323,41 грн, за 2019 рік в сумі 1476,09 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 253,95 грн.

п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску На загальнообов`язкове державне соціальне страхування", п. 11 розділу ІІІ Порядку № 435 - не подано ліквідаційний звіт про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2020 по 25.06.2020;

- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - не нараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку) на загальну суму 44390,87 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 28792,29 грн, за 2019 рік в сумі 14559,52 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 1039,06 грн;

- п.п. 49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України - не подано Декларації акцизного податку за грудень 2017 року, за квітень 2020 року та за травень 2020 року.

Акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 02.12.2021 № 5258/Ж5/24-13-07-09-13/ НОМЕР_1 направлено платнику податків фізичній особі - ОСОБА_1 листом від 03.12.2021 №14818/6/24-13-07-09 рекомендованою поштою з повідомленням про вручення на податкову адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 188, 189).

Згідно довідки Укрпошти від 15.12.2021 рекомендоване поштове відправлення адресоване позивачу повернуто відповідачу із зазначенням причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 190).

На підставі висновків акту документальної позапланової невиїзної перевірки, 10.01.2022 відповідачем винесено наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення № 00000/60/Ж10/24-13-07-09-06, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 60039,97 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 48641,46 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 11398,51 грн (а.с. 10);

- податкове повідомлення-рішення № 00000/61/Ж10/24-13-07-09-06, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 5003,33 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 4053,45 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 949,88 грн (а.с. 11);

- податкове повідомлення-рішення № 00000/65/Ж10/24-13-07-09-06, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн (а.с. 12);

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску № 00000/64/Ж10/24-13-07-09-06, яким позивачу донараховано 44390,87 грн єдиного внеску та застосовано штрафні санкції у розмірі 11549,59 грн (а.с. 13);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-00000/63/Ж10/24-13-07-09-06 про сплату єдиного внеску у розмірі 44390,87 грн (а.с. 14).

Про прийняті рішення за результатами позапланової невиїзної перевірки відповідач повідомив позивача листом від 11.01.2021 № 175/6/24-13-07-09 рекомендованою поштою з повідомленням про вручення на податкову адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 191).

Згідно відмітки в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, позивач особисто отримав вказане вище поштове відправлення 17.01.2022 (а.с. 192).

14.02.2022 ГУ ДПС у Чернівецькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0709-2404 про сплату єдиного внеску у розмірі 53858,38 грн, в т.ч.: недоїмка в сумі 42308,79 грн та штрафи у сумі 11549,59 грн (а.с. 15).

Доказів вручення вказаної вимоги позивачу, відповідач до суду не надав.

Не погоджуючись з винесеними рішеннями, позивач подав скаргу до ДПС України (а.с. 31-32).

За результатами розгляду скарги, 03.10.2022 ДПС України винесла рішення про залишення скарги без розгляду (а.с. 33-36).

Вважаючи винесені контролюючим органом рішення протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Під час розгляду справи по суті відповідач не заперечував щодо дотримання позивачем строків звернення до суду.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з абз. 1 п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до абз. 4 п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Згідно з абз. 6 п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

У ст. 78 ПК України визначено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема у п. 78.1 цієї статті передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з визначених у цьому пункті підстав.

Так, відповідно до п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4 ст. 78 ПК України).

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені у ст. 79 ПК України.

Відповідно до п. 79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 79.3 ст. 79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Згідно з п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що предметом документальної перевірки є, зокрема, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.

Документальна невиїзна перевірка проводиться в приміщенні контролюючого органу без обов`язкової присутності платника податку, у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених цим Кодексом, зокрема у ст. 78 ПК України.

Норми, що регулюють порядок та підстави проведення документальної невиїзної перевірки, не передбачають процедури допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Так, позапланова невиїзна документальна перевірка проводиться на підставі рішення керівника податкового органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платникові податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення копії наказу про призначення перевірки та інформації про дату початку та місце проведення перевірки.

Таким чином, за умови надсилання кореспонденції за податковою адресою платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення до початку перевірки, контролюючий орган слід вважати таким, що виконав вимоги п. 79.2 ст. 79 ПК України. Водночас, несвоєчасність (тобто після початку перевірки) отримання платником відповідного листа може ставитися у провину контролюючому органу лише у випадку, якщо така несвоєчасність настала з його вини.

Судом встановлено, що враховуючи відомості щодо припинення позивачем підприємницької діяльності, відповідачем було призначена документальна позапланова перевірка позивача відповідно до наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 19.10.2021 № 1471-п.

З матеріалів справи видно, що наказ ГУ ДПС у Чернівецькій області від 19.10.2021 № 1471-п, повідомлення № 602/Ж4/24-13-07-09 від 19.10.2021 про проведення документальної невиїзної перевірки та запит від 19.10.2021 № 12719/6/24-13-07-09 про надання документів щодо здійснення господарської діяльності за період з 03.11.2017 по 25.06.2020, направлено відповідачем на податкову адресу позивача ( АДРЕСА_2 ) рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 182, 183-184,185).

Згідно довідки Укрпошти від 27.10.2021, поштове відправлення адресоване позивачу повернуто відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 185).

Оскільки у термін до 15 год. 00 хв. 22.11.2021 позивачем не було надано документи пов`язані із здійсненням господарської діяльності, 26.11.2021 відповідачем складено акт про ненадання (незбереження) документів № 942/Ж6/24-13-07-09/ НОМЕР_1 (а.с. 186).

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що 03.07.2021 позивач виїхав за межі території України. Наведена обставина підтверджується копією закордонного паспорта позивача (а.с. 151).

Під час розгляду справи по суті, відповідач не надав до суду належні та допустимі докази перебування позивача на території України під час проведення документальної невиїзної перевірки, а також отримання ним поштової кореспонденції за місцем проживання (податковою адресою), на яку йому направлялися копія наказу від 19.10.2021 № 1471-п та повідомлення про проведення позапланової перевірки № 602/Ж4/24-13-07-09 від 19.10.2021.

У позові в обґрунтування своїх вимог позивач, серед іншого, вказував, що у 2018 2020 роках ним понесені витрати, що пов`язані із підприємницькою діяльністю, на загальну суму 347221,35 грн, в тому числі: у 2018 році - 187921,76 грн; у 2019 році - 150816,15 грн; у 2020 році - 8483,44 грн, а саме:

1) витрати, пов`язані з придбанням товарів - 311360,85 грн, що підтверджуються видатковими накладними з квитанціями про оплату за товар, в тому числі у 2017 році - 5470,29 грн. (реалізовано у 2018 році), у 2018 році - 164171,47 грн, у 2019 році - 137248,65 грн, у 2020 році - 4470,44 грн;

2) витрати на придбання реєстратора розрахункових операцій 4760,00 грн, що підтверджуються накладною від 19.11.2017 № 1/11/17 та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 09.01.2018 № 1/18; на сервісне обслуговування реєстратора розрахункових операцій 3630,00 грн, в тому числі у 2018 році 1290,00 грн, у 2019 році - 2340,00 грн;

3) витрати на придбання ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами 937,50 грн, в т.ч. у 2018 році - 750 грн, у 2019 році 187,50 грн. (оригінали квитанцій про сплату знаходяться у справах ГУ ДПС у Чернівецькій області та відображені у облікових картках платника податків);

4) витрати на сплату єдиного соціального внеску від підприємницької діяльності 26533,00 грн, в тому числі за 2018 рік - 11480,00 грн, за 2019 рік - 11040,00 грн та за 2020 рік - 4013,00 грн.

Однак, на думку позивача, під час проведення перевірки відповідачем лише частково враховано витрати, які він поніс в сумі 27470,50 грн, а саме: витрати на сплату єдиного соціального внеску від підприємницької діяльності - 26533,00 грн; витрати на придбання ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами - 937,50 грн.

У позові позивач стверджував, що звертаючись із скаргою до ДПС України надав документи, які підтверджують понесені ним витрати, безпосередньо пов`язані із господарською діяльністю.

З огляду на наведене, позивач вважає, що під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та під час проведення процедури адміністративного оскарження рішень контролюючим органом не були досліджені документи, що підтверджують понесені ним витрати, зокрема: накладні з квитанціями про оплату товару на загальну суму 311360,85 грн.

На підтвердження наведених обставин, позивач надав до суду письмові докази, а також висновок судового експерта від 28.09.2023 № 50.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що 24.01.2022 позивач подав скаргу до ДПС України, в якій просив скасувати оскаржувані рішення (а.с. 31 - 32).

Дослідженням скарги від 24.01.2022 встановлено, що до неї долучено наступні документи: оскаржувані рішення; копії видаткових накладних на придбання товару з чеками (квитанціями) про оплату за товар за 2017-2020 роки; копії квитанцій про оплату єдиного соціального внеску від підприємницької діяльності за 2018-2020 роки; копії ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами; копії накладної на придбання реєстратора розрахункових операцій від 19.11.2017 №1/11/17 та квитанції до прибуткового касового ордеру від 09.01.2018 № 1/18; копії договору на сервісне обслуговування та ремонт торгівельного обладнання №020813 від 28.11.2017 і додатку № 1 до договору, договору на сервісне обслуговування та ремонт торгівельного обладнання № 027401 від 01.04.2019 і додатку №1 до договору, рахунків-фактур про надані послуги та нарядів про виконані роботи з відмітками про оплату; копію закордонного паспорту.

За результатами розгляду скарги, 03.10.2022 ДПС України винесла рішення про залишення скарги без розгляду (а.с. 33 - 36).

У матеріалах справи міститься висновок судового експерта Перепелюк С.М. № 50 від 28.09.2023 за результатами проведення судово - економічної експертизи у справі № 600/4071/22-а, який складено за зверненням адвоката позивача ОСОБА_2 від 25.09.2023 про надання у відповідності до ст. 104 КАС України висновка експерта судово - економічної експертизи по даній справі.

Дослідженням висновку судово - економічної експертизи № 50 від 28.09.2023 встановлено, що вказана експертиза проведена судовим експертом Перепелюк С.М., який внесений до реєстру атестованих судових експертів та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, у відповідності до ст. 384 КК України (Т. 1 а.с. 210-222).

На вирішення судово-економічної експертизи поставлено наступні питання:

чи підтверджуються документально висновки зазначені в акті Головного управління ДПС у Чернівецькій області №5258/Ж5/24-13-07-09- 13/ від 02.12.2021 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 за період діяльності з 03.11.2017 по 25.06.2020 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо:

донарахування податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 48641,46 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 27880,96 грн, за 2019 рік в сумі 17713,08 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 3047,42 грн;

донарахування військового збору в сумі 4053,46грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 2323,41 грн, за 2019 рік в сумі 1 476,09 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 253,95 грн;

донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 44390,87 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 28792,29 грн, за 2019 рік в сумі 14559,52 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 1039,06 грн,

враховуючи дані щодо отриманого ФОП ОСОБА_1 доходу (дані на сторінці 3 акту перевірки), дані щодо понесених ФОП ОСОБА_1 витрат на сплату податків (дані сторінки 9 акту перевірки) та дані видаткових накладних ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» з квитанціями про оплату, квитанціями до прибуткових касових ордерів, фіскальними чеками за 2018-2020 роки?

Відповідно до звернення адвоката, судово-економічну експертизу виконала судовий експерт ОСОБА_3 , яка має вищу економічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», атестована як судовий експерт з правом проведення економічних експертиз спеціальностями: за 11.1 Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності, 11.2 Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, 11.3 Дослідження документів фінансово-кредитних операції, стаж експертної роботи з 2002 року, свідоцтва Міністерства юстиції України № 48-23/П, дійсне до 13.07.2026, № 49-23/П, дійсне до 13.07.2026, № 50-23/П, дійсне до 13.07.2026.

Дослідженням висновку № 50 від 28.09.2023 встановлено, що судовий експерт ОСОБА_4 попереджена (обізнана) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, у відповідності до ст. 384 КК України.

У висновку № 50 від 28.09.2023 зазначено, що донарахування податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності в сумі 48641,46 грн, військового збору в сумі 4053,46 грн та єдиного внеску в сумі 44390,87 грн за період 2018 - 2020 роки, виникли в наслідок того, що контролюючим органом включено до доходу ФОП ОСОБА_1 , за перевіряємий період, суму 20943,09 грн на підставі наявних в інформаційних базах даних ДПС України та виключено з витрат ФОП ОСОБА_1 за вказаний період суму 253300,25 грн, у зв`язку із ненаданням підтверджуючих документів.

Так, у висновку експерта зафіксовано, що відповідно до даних акту перевірки №5258/Ж5/24-13-07-09-13/ від 02.12.2021, сторінка 3, зазначено: «Згідно відомостей, що містяться в інформаційній базі даних, ІС Податковий блок"- «виторги РРО», виторги по РРО становлять: за 2018 рік - 186867,05 грн, в тому числі акцизний податок 8898,42 грн; за 2019 рік 123647,85 грн, в тому числі акцизний податок 5888,03 грн; за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 - 21990,25 грн, в тому числі акцизний податок 1047,16 грн».

У висновку зазначено, перевіряючими при визначені оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_1 за 2018-2019 роки, використано дані податкових декларацій приватного підприємця, а не дані що містяться в інформаційній базі даних, ІС Податковий блок"- «виторги РРО», а саме: за 2018 рік 177968,63 грн без акцизного податку; за 2019 рік 177759,85 грн без акцизного податку; за 2020 рік 20943,09 грн.

У висновку також зазначено, що згідно Акту перевірки №5258/Ж5/24-13-07-09-13/ від 02.12.2021, сторінка 9, «... сума витрат, які понесені платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 та підтверджені документально всього в сумі - 27470,50 грн, в тому числі - за 2018 рік - 12230,00 грн, (11480,00 грн - ЄСВ за кодом платежу 7104000 грн, 750,00 грн оплата за ліцензії), за 2019 рік 11227,50 грн (11040,00 грн ЄСВ за кодом платежу 7104000 грн, 187,50 грн оплата за ліцензії), за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 - 4013,00 грн (4013,00 грн - ЄСВ за кодом платежу 7104000 грн)».

Водночас, в наданих на дослідження документах знаходяться видаткові накладні ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» з квитанціями про оплату, квитанціями до прибуткових касових ордерів, фіскальними чеками за 2018-2020 роки, які документально підтверджують придбання та проведення ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей, а саме: за 2018 рік на суму - 142899,77 грн з ПДВ, за 2019 рік на суму - 87389,65 грн з ПДВ, за 2020 рік на суму - 4472,44 грн з ПДВ.

Враховуючи дані щодо отриманого ФОП ОСОБА_1 доходу (дані на сторінці 3 акту перевірки), дані щодо понесених ФОП ОСОБА_1 витрат на сплату податків (дані сторінки 9 акту перевірки) та дані видаткових накладних ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» з квитанціями про оплату, квитанціями до прибуткових касових ордерів, фіскальними чеками за 2018-2020 роки, судовим експертом проведено розрахунок сум податку на доходи фізичних осіб від здійснення господарської діяльності, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 , за період 2018-2020 роки.

Зокрема, враховуючи дані щодо отриманого ФОП ОСОБА_1 доходу (дані на сторінці 3 акту перевірки), дані щодо понесених ФОП ОСОБА_1 витрат на сплату податків (дані сторінки 9 акту перевірки) та дані видаткових накладних ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» з квитанціями про оплату, квитанціями до прибуткових касових ордерів, фіскальними чеками за 2018-2020 роки, судовий експерт прийшов до висновку про документальне підтвердження донарахування позивачу:

- податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 2868,07 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 392,94 грн, за 2019 рік в сумі 232,75грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 2242,38 грн;

- військового збору в сумі 239,00 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 32,74 грн, за 2019 рік в сумі 19,40 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 186,86грн;

- єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 1039,06 грн, в т.ч. за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 1039,06 грн.

З огляду на наведене, судовим експертом у висновку № 50 судово-економічної експертизи від 28.09.2023 зазначено, що висновки зазначені в акті Головного управління ДПС у Чернівецькій області №5258/Ж5/24-13-07-09- 13/ від 02.12.2021 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 за період діяльності з 03.11.2017 по 25.06.2020 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо:

донарахування податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 48641,46 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 27880,96 грн, за 2019 рік в сумі 17713,08 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 3047,42 грн;

донарахування військового збору в сумі 4053,46грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 2323,41 грн, за 2019 рік в сумі 1 476,09 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 253,95 грн;

донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 44390,87 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 28792,29 грн, за 2019 рік в сумі 14559,52 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 1039,06 грн,

враховуючи дані щодо отриманого ФОП ОСОБА_1 доходу (дані на сторінці 3 акту перевірки), дані щодо понесених ФОП ОСОБА_1 витрат на сплату податків (дані сторінки 9 акту перевірки) та дані видаткових накладних ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» з квитанціями про оплату, квитанціями до прибуткових касових ордерів, фіскальними чеками за 2018-2020 роки, документально не підтверджуються.

При вирішення даного спору суд враховує, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 1, 2 ст. 72 КАС України).

У відповідності до ч. 1 ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні (ч. 1 ст. 108 КАС України).

Надаючи оцінку вказаному висновку експерта разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, суд зазначає наступне.

В акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 02.12.2021 зафіксовано, що в період з 03.11.2017 по 25.06.2020 позивач здійснював господарську діяльність на загальній системі оподаткування та отримував дохід від здійснення торгівельної діяльності алкогольними напоями та тютюновими виробами з використанням РРО.

Проведеною перевіркою задекларованих показників в колонці 4 додатку Ф2 до податкових декларацій про майновий стан і доходи «сума одержаного доходу» за період з 03.11.2017 по 25.06.2020 у загальній сумі 315263,20 грн, в тому числі за період з 03.11.2017 по 31.12.2017 у сумі 0,00 грн, за 2018 рік - у сумі 187780,05 грн, за 2019 рік - у сумі 127483,15 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 - декларацію не подано, на підставі наявної інформації в базах даних ДПС України, що виторгів РРО, встановлено заниження задекларованих платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 показників у колонці 4 додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за період: 01.01.2020 по 25.06.2020.

Згідно відомостей, що містяться в інформаційній базі даних «ІС Податковий блок» - «виторги РРО», виторги по РРО становлять за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 - 21990,25 грн, в тому числі: акцизний податок 1047,16 грн, сума отриманого доходу становить 20943,09 грн.

Перевіркою задекларованих показників за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 встановлено, що платником податків фізичною особою ОСОБА_1 не подано ліквідаційну податкову декларація про майновий стан та доходи щодо отриманих доходів на загальній системі, в результаті чого встановлено заниження загального річного оподаткованого доходу на суму 20943,09 грн.

В акті позапланової перевірки зазначено, що позивачем не представлено для перевірки Книгу обліку доходів та витрат.

Крім того, в акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 02.12.2021 відображено, що платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 в порушення п.п. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України не збережено та не надано для проведення перевірки документів щодо підтвердження витрат зазначених в Деклараціях про майновий стан та доходи та додатку Ф2 до неї за період з 03.11.2017 по 25.06.2020, про що було складено акт про ненадання документів для проведення позапланової перевірки від 26.11.2021 №942/Ж6/24-13-07-09/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено, що сума витрат, які понесені платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 та підтверджені документально всього в сумі - 27470,50 грн, в тому числі: за 2018 рік - 12230,00 грн (11480,00 грн - ЄСВ за кодом платежу 7104000; 750,00 грн - оплата за ліцензії); за 2019 рік - 11227,50 грн (11040,00 грн. - ЄСВ за кодом платежу 7104000; 187,50 грн - оплата за ліцензії); за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 - 4013,00 грн (4013,00 грн - ЄСВ за кодом платежу 7104000). Суми сплаченого ЄСВ за себе всього - 26533,00 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 11480,00 грн, за 2019 рік в сумі 11040,00 грн та за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 4013,00 грн, які знайшли свої відображення в інтегрованій картці платника податків за кодом платежу 7104000, та відповідно зазначені в додатку № 5 Звіту по Єдиному внеску, вартість ліцензій в сумі 937,50 грн, в т.ч.: за 2018 рік в сумі - 750,00 грн, за 2019 рік 187,50 грн, що зазначено в картці платника податків за кодом платежу 22011100.

Зазначене вище, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного завищення витрат за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 всього на суму - 253300,25 грн, в тому числі: за 2018 на суму - 154894,24 грн, за 2019 рік на суму - 98406,01 грн, та заниження валових витрат на суму - 4013,00 грн за період з 01.01.2020 по 25.06.2020.

Враховуючи виявлене порушення, перевіркою правильності визначення оподатковуваного доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподатковуваного доходу, визначеними в ході перевірки, встановлено його заниження на загальну суму 270230,34 грн, у тому числі: за 2018 рік в сумі 154894,24 грн; за 2019 рік в сумі 98406,01 грн; за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 16930,09 грн.

Виходячи із вищевикладеного, за результатами позапланової документальної невиїзної перевірки контролюючим органом донараховано позивачу:

- податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 48641,46 грн, у тому числі за 2018 рік в сумі 27880,96 грн, за 2019 рік в сумі 17713,08 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 3047,42 грн;

- військовий збір з оподаткованого (чистого доходу) на загальну суму 4053,46 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 2323,41 грн, за 2019 рік в сумі 1476,09 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 253,95 грн;

- єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку) на загальну суму 44390,87 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 28792,29 грн, за 2019 рік в сумі 14559,52 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 1039,06 грн.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що в спірний період позивачем понесено витрати, пов`язані із підприємницькою діяльністю, зокрема: придбанням товарів у ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» (а.с. 37-63, 68-135).

Так, згідно висновка експерта № 50 від 28.09.2023, в наданих на дослідження документах знаходяться видаткові накладні ТОВ «Клас і К», ТОВ «Рома» з квитанціями про оплату, квитанціями до прибуткових касових ордерів, фіскальними чеками за 2018-2020 роки, які документально підтверджують придбання та проведення ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей, а саме: за 2018 рік на суму 142899,77 грн з ПДВ, за 2019 рік на суму 87389,65 грн з ПДВ, за 2020 рік на суму 4472,44 грн з ПДВ.

Отже, у спірний період позивачем було понесено витрати, пов`язані із підприємницькою діяльністю на загальну суму 234761,86 грн (142899,77 грн + 87389,65 грн + 4472,44 грн), які не було враховано відповідачем в ході проведення позапланової невиїзної перевірки, а також ДПС України під час процедури адміністративного оскарження.

Під час розгляду справи по суті, в порушення вимог ст. ст. 73 77 КАС України відповідач не надав до суду належні та допустимі докази на спростування встановлених обставин по справі стосовно неврахування у складі витрат позивача, відповідно до п.п. 177.4.3 п. 177.4 ст. 177 ПК України, відомості про понесені витрати, пов`язані із підприємницькою діяльністю на загальну суму 234761,86 грн, а також висновку експерта щодо не підтвердження нормативно та документально висновку акту перевірки стосовно порушення позивачем п.п. 164.1.1, п.п.164.1.3 п.164.1 ст. 164, п. 177.1, п.177.2, п.п. 177.4.1, 177.4.2, п.п.177.4.4 п. 174.4 ст.177 ПК України, внаслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності в загальній сумі 48641,46 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач за наслідками позапланової невиїзної перевірки необґрунтовано зробив висновок про заниження позивачем оподатковуваного доходу на суму 270230,34 грн, без урахування всіх обставин справи, зокрема: не врахував понесені витрати, пов`язані із підприємницькою діяльністю на загальну суму 234761,86 грн.

Статтею 108 КАС України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Враховуючи наведене, суд погоджуються з висновком експерта щодо необхідності врахування у складі витрат підприємця, відповідно до п.177.4 ст. 177 ПК України, витрати, пов`язані із підприємницькою діяльністю на загальну суму 234761,86 грн та не підтвердження нормативно та документально висновку відповідача щодо порушення позивачем п.п. 164.1.1, п.п.164.1.3 п.164.1 ст. 164, п. 177.1, п.177.2, п.п. 177.4.5 п. 174.4 ст. 177 ПК України, внаслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності в загальній сумі 48641,46 грн, у тому числі за 2018 рік в сумі 27880,96 грн, за 2019 рік в сумі 17713,08 грн, за період з 01.01.2020 по 25.06.2020 в сумі 3047,42 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що висновок відповідача про заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 48641,46 грн спростовується матеріалами справи та зроблений без урахування усіх обставин справи.

Суд звертає увагу, що заперечуючи проти висновку експерта, посилаючись на сумніви щодо його правильності та повноти, відповідач не скористався правом передбаченим ст. 111 КАС України щодо заявлення клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи.

З матеріалів справи видно, що на підставі висновків акту перевірки від 02.12.2021, відповідачем 10.01.2022 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 00000/60/Ж10/24-13-07-09-06, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 60039,97 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 48641,46 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 11398,51 грн (а.с. 10).

З огляду на встановлені по справі обставини та наведені норми матеріального права, суд вважає, що в цій частині спірних правовідносин відповідач оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 10.01.2022 № 00000/60/Ж10/24-13-07-09-06 протиправно збільшив позивачу суму грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 60039,97 грн. Тому, суд визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення від 10.01.2022 № 00000/60/Ж10/24-13-07-09-06.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

З матеріалів справи видно, що на підставі висновків акту перевірки від 02.12.2021, відповідачем 10.01.2022 винесено податкове повідомлення-рішення № 00000/61/Ж10/24-13-07-09-06, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 5003,33 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 4053,45 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 949,88 грн (а.с. 11).

Стосовно порушення позивачем п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано 4053,45 грн військового збору та застосовано 949,88 грн штрафних санкція, суд зазначає, що вказані донарахування є протиправними, оскільки здійснені відповідачем на підставі висновку про заниження чистого оподатковуваного доходу, помилковість якого судом визнано вище.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон - №2464-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок (п. 2, 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI).

Перелік платників єдиного внеску наведено в ст. 4 Закону № 2464-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, в т.ч.: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Відповідно до п.1 та 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці" та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом (ч. 3 ст. 7 Закону № 2464-VI).

Статтею 25 Закону № 2464-VI встановлено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Розглядом справи по суті встановлено, що на підставі висновків акту перевірки від 02.12.2021, відповідачем 10.01.2022 винесено рішення № № 00000/64/Ж10/24-13-07-09-06 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким позивачу донараховано 44390,87 грн єдиного внеску та застосовано штрафні санкції у розмірі 11549,59 грн, а також виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-00000/63/Ж10/24-13-07-09-06 від 10.01.2022, в якій вимагалося сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 44390,87 грн (а.с. 13, 14).

Крім того, 14.02.2022 ГУ ДПС у Чернівецькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0709-2404 про сплату єдиного внеску у розмірі 53858,38 грн, в т.ч.: недоїмка в сумі 42308,79 грн та штрафи у сумі 11549,59 грн (а.с. 15).

Беручи до уваги встановлені по справі обставини, суд вважає помилковим висновок відповідача про порушення позивачем абз. 1 п. 2 ст. 7, ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в частині не нарахування позивачем єдиного внеску, який підлягає нарахуванню з оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку) на загальну суму 44390,87 грн, внаслідок чого донараховано єдиний на загальну суму 44390,87 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 11549,59 грн, оскільки зроблений на підставі висновку про заниження чистого оподатковуваного доходу, помилковість якого судом визнано вище.

З огляду на встановлені по справі обставини та наведені норми матеріального права, суд вважає, що відповідач протиправно виніс оскаржувані рішення від 10.01.2022 № 00000/64/Ж10/24-13-07-09-06, від 10.01.2022 № Ф-00000/63/Ж10/24-13-07-09-06, а також від 14.02.2022 № Ф-0709-2404, оскільки не врахував всі обставини по справі, що мають значення для їх прийняття. Тому, позов підлягає задоволенню в цій частині.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В ході розгляду справи по суті, судом встановлено порушення відповідачем вищезазначених критеріїв під час збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб, донарахування військового збору, нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску та застосування штрафу, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 74 та ст. 75 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи докази, які є в справі, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваних рішень, які визнані судом протиправними та скасовані.

Доводи відповідача щодо правомірності прийняття оскаржуваних рішень суд відхиляє, оскільки вони спростовується матеріалами справи.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем понесено судові витрати (судовий збір) у розмірі 5954,40 грн (а.с. 8, 164).

Враховуючи задоволення позову, з урахуванням відмови позивача від однієї майнової вимоги, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у розмірі 4962,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Стосовно витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 6 та 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З аналізу наведених правових норм, суд приходить до висновку, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до змісту вимог про стягнення судових витрат, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги; договір про надання правової (правничої) допомоги № 1/08/22 від 19.09.2022; розрахункову квитанцію № 1/11/22 від 10.11.2022 про отримання гонорару в сумі 5000,00 грн (а.с. 152-156).

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать ПРО оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

Згідно ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як видно із матеріалів справи, відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України, дана справа є незначної складності, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження.

Суд вважає, що у даному випадку витрати на надання правничої допомоги необхідно обраховувати, виходячи із реальної участі представника позивача в підготовці справи.

Відповідач заперечував щодо заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Зважаючи на предмет спору, суд приходить до переконання, що представник позивача довів обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу та його пропорційність відповідно до предмету спору.

Беручи до уваги виконані адвокатом роботи (надані послуги), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих послуг та виконаних робіт, предмет спору та категорію (складність) справи, суд стягує на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо клопотання представника позивача про стягнення судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 8000,00 грн, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в т. ч.: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Частинами 5, 6 ст. 137 КАС України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження факту понесених витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, позивачем надано: рахунок № 51 від 25.09.2023; акт здачі приймання експертних робіт від 28.09.2023; квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 27-969452/1 від 27.09.2023 на суму 5000,00 грн та № 28969489/1 від 28.09.2023 на суму 3000,00 грн.

Враховуючи, що у справі міститься документальне підтвердження понесення позивачем судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 8000,00 грн, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати з відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 9, 14, 72 - 77, 90, 134, 137, 139, 241 243, 246 та 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 10.01.2022 № 00000/60/Ж10/24-13-07-09-06.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 10.01.2022 № 00000/61/Ж10/24-13-07-09-06.

4. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 10.01.2022 № Ф-00000/63/Ж10/24-13-07-09-06.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 10.01.2022 № 00000/64/Ж10/24-13-07-09-06.

6. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 14.02.2022 № Ф-0709-2404.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 4962,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

8. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

9. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 8000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 - А, м. Чернівці, Чернівецька область, ).

Суддя В.К. Левицький