Справа № 140/33666/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

15 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/33666/23

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ксензюк А.Я., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Ковельської районної державної реєстрації (Ковельської районної військової адміністрації), Турійської селищної ради про визнання протиправними та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Ковельської районної державної реєстрації (Ковельської районної військової адміністрації), Турійської селищної ради про визнання протиправними та скасування розпорядження №133 від 02 червня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» та зобов`язання забезпечити проведення робіт з винесення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський», закріплення їх в натурі (на місцевості) та затвердження їх відповідним проектом землеустрою, та внести відповідні відомості про загальнозоологічного заказника «Озерянський» до Державного земельного кадастру.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У відкритті провадження у даній справі слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС України).

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При цьому слід зазначити, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, однак, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Суд звертає увагу на те, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та (або) інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі та визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть, тобто зміст, і характер даного спору.

Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли у зв`язку із незгодою позивача із затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» загальною площею 2736 га на території Озерянської сільської ради. При цьому, обґрунтовуючи порушення своїх прав, позивач вказує, що затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» є перешкодою для реалізації права власності іншої земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:1336, яку позивач придбав за договором купівлі-продажу земельної ділянки №1266 від 04.10.2021 у ОСОБА_2 .

Тобто, у даному випадку фактично існує невирішений майновий спір між позивачем та Турійською селищною радою, пов`язаний із захистом права користування та власності на спірну земельну ділянку (її частину).

У свою чергу, помилковим є визначення спору у даній справі як такого, що обмежується виключно обов`язком державного кадастрового реєстратора перевірити наявність речового права щодо земельної ділянки.

Державна реєстрація земельних ділянок у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрових номерів, дійсно, не є тотожній процедурі реєстрації речових прав на ці земельні ділянки.

Виходячи з норм земельного законодавства, які встановлюють механізм та процедуру звернення осіб до органів місцевого самоврядування з питань надання у власність земельних ділянок, вбачається, що здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.

На стадії здійснення державної реєстрації земельної ділянки, що включає внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, право власності автоматично не виникає.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, на спірну земельну ділянку 04.10.2021 здійснено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 .

Тобто, у цій справі має місце не тільки внесення відомостей (про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») до Державного земельного кадастру, але й державна реєстрація права власності на земельні ділянки за позивачем.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.02.2020 у справі №810/2938/17 зробила такий висновок: «Звернення до адміністративного суду із цим позовом зумовлено тим, що земельна ділянка, на яку він претендував і відносно якої вчиняв дії, спрямовані на отримання її у власність, була передана у власність третім особам у справі. Отже, об`єктом спору у цій справі є земельна ділянка, що є власністю третіх осіб, від яких позивач фактично бажає витребувати її шляхом скасування державної реєстрації земельних ділянок за їх реальними власниками. Таке бажання позивача і форма його реалізації вказують на приватноправовий інтерес позивача, на захист якого, по суті, направлено звернення до суду з вимогою про скасування державної реєстрації земельних ділянок за третіми особами».

Враховуючи викладене, суд наголошує, що даний спір у своїй суті є приватно правовим, оскільки на час звернення до реєстратора спірна ділянка була зареєстрована на праві оренди. Державний кадастровий реєстратор не вправі вирішувати кому належить ділянка, і маючи дані про реєстрацію прав на неї за іншою особою, не міг вчинити по іншому. Тому фактично йдеться про майнові правовідносини між позивачем та третьою особою.

Відносини, пов`язані з набуттям та припиненням права власності на земельні ділянки, регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Земельним кодексом України та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як зазначалося, фактично спір стосується права власності загальнозоологічного заказника « ІНФОРМАЦІЯ_1 » земельною ділянкою (її ччастиною), яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 , та створює перешкоди для здійснення такої державної реєстрації. Відтак, цей спір безпосередньо не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку саме органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що спір у цій справі, про визнання протиправними дій щодо скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

За таких обставин, спір у цій справі не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція щодо визначення судової юрисдикції у справах з аналогічним предметом позову міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 809/973/14, від 13.11.2018 у справі № 809/649/14, від 21.11.2018 у справі № 804/3086/16.

За подібних правовідносин аналогічних висновків дійшов також і Верховний Суд у постановах від 30.03.2020 по справі № 440/613/19 та від 12.03.2021 по справі № 580/3651/20, від 08.11.2023 по справі №580/4426/20.

Статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, в тому числі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи характер спірних правовідносин, який є цивільно-правовим, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і має бути розглянутий в порядку цивільного судочинства в Турійському районному суді Волинської області, тому у відкритті провадження у цій справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України

Згідно із частиною п`ятою статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтями 248, 256, 294 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ковельської районної державної реєстрації (Ковельської районної військової адміністрації), Турійської селищної ради про визнання протиправними та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, а копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.Я. Ксензюк