Справа № 160/20086/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування наказу, поновлення на посаді, виплату грошового забезпечення, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській № 1286 від 11.07.2023 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції на оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області "По особовому складу" № 476 о/с від 17.07.2023 року в частині звільнення старшого лейтенанта поліції оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 ;
- поновити на посаді оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 ;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.07.2023 року по день поновлення на службі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області прийняті необґрунтовано та безпідставно, відтак останні підлягають скасуванню у судовому порядку, а позивач поновленню на посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Витребувано у відповідача всі матеріали службового розслідування щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (акт та інші матеріали).
25.10.2023 представником позивача повторно подано до суду заяву у якій останній просив поновити строк на подання заяви про збільшення позовних вимог та прийняти збільшені позовні вимоги до розгляду.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого у задоволенні позовних вимог останній просив відмовити з огляду на те, що кожен поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського. Поведінка працівника поліції завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам правоохоронця. Наявність або відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення, тобто відсутність або наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності, не є підставою для звільнення позивача від дисциплінарної відповідальності та ніяким чином не може ототожнюватись з наявністю фактів порушення службової дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої було притягнуто останнього. У ході службового розслідування комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_1 , яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла дотримання позивачем вимог, що пред`являються до поліцейських та наявності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.
Позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно змісту якої він зазначив, що саме по собі відтворення у висновку службового розслідування фабули кримінального правопорушення чи інших обставин, наведених у рішенні слідчого, прокурора, слідчого судді в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, не є достатнім для того, щоб вважати такий висновок обґрунтованим. Разом з цим, інкримінування позивачу не інформування уповноваженого керівника про наявність матеріалів єдиного обліку відомостей, невжиття заходів щодо їх внесення до ЄРДР, та списання висновків за результатами їх розгляду до справи слід розцінювати лише як намір посилення ефекту задля отримання висновків про недотримання принципів діяльності поліції. Крім того, висновок службового розслідування не містить жодних висновків дисциплінарної комісії, в чому саме виявилось саме не інформування уповноваженого керівника про наявність матеріалів єдиного обліку відомостей, не вжиття відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР. Аналогічно висновки дисциплінарної комісії є абсолютно надуманими і не відповідають дійсності. Вимоги транспортної дисципліни позивачем дотримані у повному обсязі з урахуванням вимог пунктів 12, 13, 14 розд. III Порядку №757. Аналогічно позивач у встановленому законодавством порядку проходив передрейсові медичні огляди. Позивач також вважає надуманим висновок дисциплінарної комісії про невідповідність показників спідометру транспортного засобу, що зазначені у дорожньому листі, показникам, що містились на самому транспортному засобі. Зазначив, що він вносив лише коректні та правдиві показники до дорожнього листа. Також вказав, що на час притягнення до дисциплінарної відповідальності у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень і в порушення ст. 29 Дисциплінарного статуту НПУ, відповідач безпідставно, в порушення черговості застосування дисциплінарного стягнення, застосував крайній захід у вигляді звільнення зі служби.
Позивач, дотримуючись приписів ч. 2 ст. 163 КАС України, надіслав відповідачу відповідь на відзив на позовну заяву.
Відповідач, у свою чергу, правом надання заперечень не скористався.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 витребувано у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію висновку про результати службового розслідування від 11.07.2023, затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області Щадилом А., в повному обсязі.
Відповідачем 13.11.2023 надано до суду копію висновку про результати службового розслідування в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.ст.257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання старшого лейтенанта поліції.
У подальшому на підставі отриманих доказів у даному кримінальному провадженні ОСОБА_1 19.06.2023 повідомлено про підозру.
Ураховуючи викладене, з метою повної і всебічної перевірки службової діяльності поліцейських, зокрема позивача, у тому числі, встановлення можливих порушень службової дисципліни, наказом від 19.06.2023 № 1313 призначено службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського районного управління поліції ГУН, у тому числі, оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , та проведення обшуків в службових кабінетах Дніпровського районного управління поліції ГУНП, відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП № 2, відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП.
Проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії у складі:
голови дисциплінарної комісії заступника начальника управління начальника ВП УГІ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_2 ;
членів дисциплінарної комісії - старшого інспектора з особливих доручень відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП капітана поліції ОСОБА_3 , старшого інспектора відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП капітана поліції ОСОБА_4 , інспектора відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП капітана поліції ОСОБА_5 , інспектора ВСР УГІ ГУНП старшого лейтенанта поліції Антоняна Р.А., інспектора ВСР УГІ ГУНП капітана поліції ОСОБА_6 , старшого інспектора ВП УГІ ГУНП капітана поліції Пушкаренка О.В., інспектора ВП УГІ ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 та старшого оперуповноваженого в ОВС ДУ ДВБ НП України майора поліції ОСОБА_8 (за згодою).
На підставі рапорту від 03.07.2023 наказом від 03.07.2023 № 1427 внесено зміни до наказу від 19.06.2023 № 1313 та викладено абз. 3 п. 2 у новій редакції: «членів дисциплінарної комісії - старшого інспектора з особливих доручень відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП капітана поліції ОСОБА_3 , старшого інспектора відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП капітана поліції ОСОБА_4 , інспектора відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП капітана поліції ОСОБА_5 , старшого інспектора з особливих доручень відділу підтримки управління головної інспекції ГУНП майора поліції ОСОБА_6 , старшого інспектора відділу підтримки управління головної інспекції ГУНП капітана поліції ОСОБА_9 , інспектора відділу підтримки інспекції ГУНП старшого лейтенанта поліції Салогуба С.М. та старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України майора поліції Сюрмакова Ю.В. (за згодою).».
Вказаним наказом продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 19.06.2023 № 1313, до 18.07.2023.
За результатами проведено службового розслідування складено висновок від 11.07.2023, який затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Щадилом А.
Згідно висновку службового розслідування, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзаців 1, 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», пунктів 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пунктів 2.10.8, 2.12 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, пункту 2 розділу III Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2016 № 503, пунктів 12, 13, 14 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, пунктів 3.13, 7.10 Порядку експлуатації службового автотранспорту ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженого наказом ГУНП від 11.08.2021 № 1670, що виразилось у не інформуванні уповноваженого керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей, котрі вказують на вчинення кримінальних правопорушень та не вжитті відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, у самоуправному, без попереднього розгляду керівництвом матеріалів за зверненнями громадян та без проведення повної, об`єктивної, всебічної перевірки, складанні висновків про списання їх до справи підрозділу поліції, не проходженні у травні, червні 2023 року, перед виїздом на службовому автомобілі «VOLKSWAGEN-Bora», н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), перед рейсових медичних оглядів, неналежному веденні дорожньої документації за вказаний проміжок часу та внесенні до дорожніх листів завідомо неправдивих відомостей про показники спідометру, ненаданні (у червні 2023 року) даного транспортного засобу на огляд технічного стану відповідальною за автотранспорту діяльність особою, не вжитті необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та не викриття причини і умов, які сприяють їх вчиненню, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій несумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, дискредитують звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, застосовано до оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0108061) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
На підставі висновків акту службового розслідування наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.07.2023 № 1286к, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №476 о/с від 17.07.2023 оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.07.2023.
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Частиною 5 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Предметом позову є накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.07.2023 та від 17.07.2023.
Копії вказаних наказів відповідачем, згідно супровідного листа №43/20-1765 від 19.07.2023, направлено позивачу на адресу Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» 19.07.2023, де останній перебував під вартою (запобіжний захід обрано ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.06.2023 у справі №203/3336/23).
З вказаними наказами позивача ознайомлено 27.07.2023.
З даним позовом позивач звернувся до суду 09.08.2023, тобто в межах місячного строку звернення, що визначений для вказаної категорії справ.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до вимог частини першої статті 1 Закону №580-VIII, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з вимогами статті 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджуються Міністерством внутрішніх справ України.
Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до вимог частини першої статті 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Вимогами частини другої статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Правилами етичної поведінки поліцейських, що затверджені наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 (далі - Правила), передбачено, що поліцейський, під час виконання службових обов`язків, повинен професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими, відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі також Дисциплінарний статут).
Відповідно до вимог статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані:
1) у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень;
2) виконувати письмові доручення слідчого, вказівки прокурора та ухвали слідчого судді суду і запити повноважних державних органів, установ та організацій про проведення оперативно-розшукових заходів;
3) виконувати у межах своєї компетенції запити правоохоронних органів інших держав або міжнародних правоохоронних організацій відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна;
4) інформувати відповідні державні органи про відомі їм факти та дані, що свідчать про загрозу безпеці суспільства і держави, а також про порушення законодавства, пов`язані з службовою діяльністю посадових осіб;
5) здійснювати взаємодію між собою та іншими правоохоронними органами, в тому числі відповідними органами іноземних держав та міжнародних антитерористичних організацій, з метою швидкого і повного попередження, виявлення та припинення кримінальних правопорушень;
6) забезпечити із залученням інших підрозділів безпеку працівників суду і правоохоронних органів, осіб, які надають допомогу, сприяють оперативно-розшуковій діяльності, осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, членів їх сімей та близьких родичів цих осіб;
7) брати участь у здійсненні заходів щодо фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, а також у проведенні спеціальної перевірки щодо допуску до особливих робіт.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Вимогами статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
За умовами статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку №893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:
внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;
повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;
надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»;
ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;
недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;
недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;
втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;
розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;
порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;
перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку;
здійснення поліцейським дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками в будь-якій формі, а також сексуальних домагань.
За пунктом 3 розділу V Порядку №893 строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Згідно ч. 1, 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
Разом з цим, згідно із Законом № 2123-IX від 15.03.2022 Статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».
Відповідно до ст. 26 Статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
На підставі отриманих доказів у даному кримінальному провадженні ОСОБА_1 19.06.2023 повідомлено про підозру.
Наказом від 19.06.2023 № 1313 призначено службове розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського районного управління поліції ГУН, у тому числі оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , та проведення обшуків в службових кабінетах Дніпровського районного управління поліції ГУНП, відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП № 2, відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП.
На підставі рапорту голови дисциплінарної комісії від 03.07.2023 наказом № 1427 від 03.07.2023 продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 19.06.2023 № 1313, до 18.07.2023 та внесено зміни до складу дисциплінарної комісії.
За результатами проведено службового розслідування складено висновок від 11.07.2023, який затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Щадилом А.
Відтак, службове розслідування, у даному випадку, призначено за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру, правомірно, за наявності на те підстави та у термін, що визначений ч. 1, 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
За п. 4 розділу ІІ Порядку №893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).
Згідно п. 1-4 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно п. 2 розділу IV Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право:
надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;
ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;
подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії;
користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.
Відповідно до п. 13, 14 розділу V Порядку №893, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні або письмові пояснення (у тому числі з накладанням електронного цифрового підпису) щодо відомих їм відомостей про діяння, яке стало підставою для призначення службового розслідування.
Усні пояснення можуть фіксуватися особою, яка проводить службове розслідування, у тому числі за допомогою технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відеозапису, засобів фото- і відеозапису з подальшим накладанням на файл електронного цифрового підпису.
Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.
У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.
Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.
Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.
Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським, а від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, - після його протверезіння.
Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.
Тобто, вказаними нормами визначено право особи на захист відносно якої проводиться службове розслідування та яким чином повинно бути забезпечено. Зокрема, визначено право поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а не його обов`язок, надавати пояснення з приводу питань, відносно яких проводиться службове розслідування.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 27 Статуту, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.
Згідно матеріалів справи, начальником Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» надано дозвіл старшому інспектору з особливих доручень відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП ОСОБА_3 на опитування старшого лейтенанта поліції Неділька В.О., який утримується під вартою у вказаній установі виконання покарань.
Відповідно до наявного в матеріалах справи бланку, позивач 26.06.2023 від надання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
При цьому, положеннями частини десятої статті 15 Дисциплінарного статуту та пункту 7 розділу V Порядку №893 врегульовано, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження та лише на підставі окремого рішення керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. Лише у випадку розгляду справи у відкритому засіданні поліцейський, який притягається до відповідальності, повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. У разі ж розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Згідно ч. 1 ст. 26 Статуту, під час дії воєнного стану службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Отже у тих випадках, коли рішенням керівника, який призначив службове розслідування, не призначено розгляд дисциплінарною комісією справи у відкритому засіданні, поліцейський може реалізувати право на захист шляхом надання відповідних пояснень з доданими до них документами та матеріали. У поясненнях також може бути заявлено клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи.
Позивач був обізнаний про факт провадження щодо нього службового розслідування та не був обмежений у праві подати рапорт (клопотання) про ознайомлення з матеріалами та висновком службового розслідування.
Позивачем зазначено, що він звертався із запитом до ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо надання копій матеріалів службового розслідування та висновку службового розслідування, проте, останнім вказаний запит надіслано за належністю до УГІ ГУНП, про що повідомлено позивача.
Відомостей щодо наданої УГІ ГУНП відповіді на вказаний запит матеріали справи не містять, а судом таких доказів не встановлено.
З матеріалами службового розслідування представник позивача ознайомився з матеріалами цієї судової справи у яких відповідачем вказані матеріали надано разом з відзивом на позовну заяву.
Тому, судом посилання позивача про його нібито неможливість ознайомлення із висновком службового розслідування до уваги не беруться.
Відповідно до п. 1, 2, 7, 9 розділу VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.
У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.
Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.
Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.
Згідно п. 1 розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного у вчиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Аналогічного змісту вимоги до проведення службового розслідування визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України.
З огляду на визначений порядок проведення службового розслідування та з урахуванням дійсних обставин справи, судом не встановлено порушень вчинених відповідачем під час проведеного службового розслідування щодо ОСОБА_1 .
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №802/1150/17-а, у подібних правовідносинах, суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули кримінального правопорушення чи інших обставин, наведених у рішеннях слідчого (прокурора, слідчого судді) в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, а так само відтворення у висновку службового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.
Щодо суті обставин, які встановлені дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування.
Аналізуючи зміст матеріалів службового розслідування судом встановлено, що комісією з проведення службового розслідування встановлено, що за версією слідства, не пізніше травня 2022 року, ОСОБА_10 , перебуваючи на території АДРЕСА_1 , з метою свого особистого незаконного збагачення, а також незаконного збагачення співучасників злочину, розробив злочинний план із незаконного збуту серед наркозалежних осіб міста Дніпра та Дніпропетровської області психотропної речовини «метамфетамін».
Для реалізації злочинного плану ОСОБА_10 , маючи лідерські якості, авторитет серед осіб, які схильні до вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, вирішив утворити та очолити стійке об`єднання - злочинну організацію до складу якої, не пізніше травня 2022 року, залучив осіб із цивільного населення та працівників правоохоронних органів, зокрема, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Так, учасники зазначеної злочинної організації, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи відповідно до раніше розробленого та відомого усім учасникам злочинної організації плану та відведеної ролі у вчиненні кримінального правопорушення, при пособництві, у тому числі, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , використовуючи приміщення адміністратора станції технічного обслуговування та автомийки, незаконно збули особам під вигаданими анкетними даними наркотичну речовину, а саме:
- ОСОБА_11 шляхом передачі грошових коштів у сумі 800 гривень ОСОБА_12 , 03.09.2022 придбав у останнього порошкоподібну речовину світлого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/105-23/1614-НЗПРАП від 05.06.2023 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін» (маса становить 0,0344 г. та 0,0414 г.);
- ОСОБА_13 шляхом передачі грошових коштів у сумі 800 гривень ОСОБА_14 , 08.09.2022 придбав у останнього кристалічну речовину світлого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/105-23/1615-НЗПРАП від 06.06.2023 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін» (маса якої становить 0,0386 г. та 0,0442 г.);
- ОСОБА_15 шляхом передачі грошових коштів у сумі 800 гривень ОСОБА_12 , 04.01.2023 придбав у останнього речовину кристалічного походження світлого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/105-23/1612-НЗПРАП від 06.06.2023 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін» (маса становить 0,0337 г. та 0,0358 г.);
- ОСОБА_16 шляхом передачі грошових коштів у сумі 400 гривень ОСОБА_17 , 22.03.2023 придбав у останньої кристалічну речовину зі специфічним запахом, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/105-23/1616-НЗПРАП від 05.06.2023 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін» (маса становить 0,0538 г.);
Всі грошові кошти, отримані від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін» безпосередньо з дозволу організатора ОСОБА_10 , розподілялися між учасниками даної злочинної організації.
Разом із цим, вказана злочинна організація попередньо, отримавши нежитлове приміщення станції технічного обслуговування автомобілів та автомийки, за адресою: АДРЕСА_2 , в оренду, використовували його упродовж 2022-2023 років, як для споживання особисто психотропної речовини «метамфетамін», зокрема співучасниками зазначених злочинів, у тому числі, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , так і третіми особами.
Крім того, кожен учасник створеної та функціонуючої злочинної організації виконував окрему роль, а саме, серед інших старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , як пособник у складі злочинної організації взяв на себе наступні обов`язки:
- пособництво в організації та утриманні разом із співучасниками злочину приміщення для споживання психотропної речовини «метамфетамін»;
- забезпечення прикриття незаконної діяльності злочинної організації зі сторони правоохоронних органів, шляхом налагодження зв`язків серед працівників поліції та інших правоохоронних органів, з метою невжиття ними заходів правового реагування на незаконну діяльність злочинної організації;
- отримання від учасників злочинної організації психотропної речовини «метамфетамін» для особистого вживання;
- отримання від учасників злочинної організації частини грошових коштів від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін»;
- забезпечення усунення перешкод в діяльності злочинної організації, невжиття заходів правового реагування та допомоги в уникненні та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності інших учасників злочинної організації за вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів;
- інформування та консультування учасників злочинної організації щодо форм, методів та засобів розкриття злочинів вказаної категорії, з метою сприяння незаконній діяльності організації та уникнення її учасниками кримінальної відповідальності;
- використання зв`язків у органах Національної поліції та інших правоохоронних органах, з метою попередження учасників злочинної організації та своєчасного їх інформування щодо наявності загрози кримінального переслідування за вчинення правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів; отримання від співорганізаторів злочинного угрупування грошової винагороди за сприяння їх незаконній діяльності;
- незаконне використання інформаційних систем «Безпечне місто», Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській Області та передавання даних цієї системи іншим особам для усунення перешкод в діяльності злочинної організації, та уникнення викриття ОСОБА_10 та інших співучасників злочинної організації від кримінального переслідування.
За результатами проведеного обшуку у позивача нічого не вилучалось.
У подальшому 19.06.2023 позивача затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.
Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.06.2023 у справі №203/3336/23 позивачу обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Крім того, в рамках проведеного службового розслідування здійснено моніторинг мережі Інтернет (рапорт від 28.06.2023) на предмет наявності публікацій критичного змісту з відображенням обставин вищезазначеної події, яка мала місце у період з 18.06.2023 по 19.06.2023 та встановлено ряд інформації в різній текстовій формі (подачі), щодо причетності у тому числі позивача за вчинення тяжких злочинів, яка має кричущі заголовки та зміст, що викликала значний суспільний резонанс та дискредитувала звання поліцейського, підірвала авторитет поліції в очах громадськості, довіру суспільства до органів поліції через створення негативної громадської думки.
Так, зазначені обставини описані в інтернет джерелах групах месенджеру «Telegram» - «Дніпро Оперативний UA|Війна», «ХДніпро», «ХДніпро UA», « ОСОБА_22 », «UA HiMARS», незалежному порталі новин Дніпра «Інформатор Дніпро», інтернет-виданні «ГЛАВКОМ», інтернет-виданнях «Апостроф», «ОСТАННІЙ БАСТІОН», «УКРАЇНСЬКА ПРАВДА», «АРГУМЕНТ», «УКРІНФОРМ», «ЛИЦА» та інші.
Разом з цим, керівництво охарактеризувало старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 досить позитивно, що підтверджується службовою характеристикою від 21.06.2023.
Крім того, в ході службового розслідування з метою надання повної, всебічної та об`єктивної оцінки ставлення до служби позивача, встановлення попередньої поведінки та рівня кваліфікації, а також роль керівництва в організації роботи даних правоохоронців, поліцейськими управління головної інспекції ГУНП проведено перевірку службової діяльності позивача, у ході чого встановлені наступні недоліки.
Щодо фактів невнесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.
Так, 13.01.2023 до єдиного обліку Дніпровського РУП ГУНП за № 1311 зареєстровано заяву ОСОБА_23 про те, що невідомі особи по просп. О. Поля, поблизу буд. 129, у м. Дніпро, шляхом пошкодження вікна проникли до салону автомобіля «FIAT Doblo», н.з. НОМЕР_2 , звідки здійснили крадіжку набору інструментів «Стенлі», гідравлічного пресу, вакуумного двохступеневого насосу, електричного детектору, шуруповерту та продовжувачу електричного 50 м.
Зібраний за вказаним фактом матеріал, у якому були наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення, 19.01.2023 начальником відділу кримінальної поліції Дніпровського РУП ГУНП майором поліції ОСОБА_24 за письмовою резолюцією, всупереч вимог пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, доручено до розгляду та прийняття рішення старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 .
При цьому, позивач, допускаючи аналогічне порушення, повно, об`єктивно та всебічно доручений йому на виконання матеріал єдиного обліку не розглянув, свідків та очевидців вказаної події не встановив, заходів щодо встановлення осіб правопорушників не вжив, невідкладно рапорт про наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення не склав, заходів щодо його повернення до чергової частини підрозділу для подальшого скерування до слідчого відділу не вжив та незважаючи на наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення 27.01.2023 склав висновок № 43/812ж про списання матеріалу єдиного обліку Дніпровського РУП ГУНП від 13.01.2023 № 1311 до справи у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», мотивуючи це відсутністю ознак вчиненого кримінального правопорушення.
Щодо фактів безпідставного списання до справи матеріалів єдиного обліку без проведення повної та всебічної перевірки.
Так, нехтуючи вимогами пунктів 2.10.8, 2.12 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, пункту 2 розділу III Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2016 № 503, частини 1 статті 15, абзаців 1, 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, самоуправно, без розгляду матеріалів керівництвом районного управління та без проведення повної, об`єктивної та всебічної перевірки позивач склав висновки про списання до справи у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», наступні матеріали єдиного обліку:
Щодо порушень у сфері дотримання транспортної дисципліни.
Оперативні співробітники Дніпровського РУП ГУНП за якими, згідно з наказом ГУНП від 27.01.2023 № 270, закріплений службовий автотранспорт, у порушення вимог пунктів 12, 13, 14 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 №757, пунктів 3.13, 7.10 Порядку експлуатації службового автотранспорту ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженого наказом ГУНП від 11.08.2021 № 1670, у червні 2023 року, не проходили передрейсові медичні огляди та інструктажі, а також неналежно вели дорожні листи, не здійснювали відповідні записи у журналі виїзду та повернення транспортних засобів, не здавали до чергової частини ключі від службових автомобілів.
При цьому, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 дорожній лист № 2296 (на червень 2023 року) не заповнював. Службовий автомобіль «VOLKSWAGEN-Bora», н.з. НОМЕР_4 (на синьому фоні) на огляд технічного стану відповідальній за автотранспортну діяльність особі або механіку не надавав.
Разом із цим, у вказаному транспортному засобі, фактичні показання спідометру - 518682 км, а в дорожньому листі за травень 2023 року № 1880, в графі «показання спідометру на кінець місяця» та у дорожньому листі за червень 2023 року № 2296, в графі «показання спідометру на початок місяця» зазначено 520835 км, що вказує на внесення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 завідомо неправдивих відомостей до службової документації, на підставі якої виділяються паливо-мастильні матеріали.
Крім того, досліджуючи ставлення до служби та попередню поведінку поліцейських, за участю яких сталася надзвичайна подія, а саме: оголошення повідомлень про підозру та затримання у порядку статті 208 КПК України з подальшим обранням запобіжних заходів у виді тримання під вартою строком на 60 діб, дисциплінарна комісія звернула увагу та відобразила це у висновку, що упродовж служби в Національній поліції України (з моменту затвердження Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України - 15.03.2018), старший лейтенант поліції ОСОБА_1 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності (застосовувались дисциплінарні стягнення (зауваження, застосоване наказом ГУНП від 10.02.2023 № 217к; зауваження, застосоване наказом ГУНП від 04.05.2023 № 762к).
Вказані вище обставини, які встановлені комісією під час службового розслідування, знайшли своє підтвердження у висновку від 11.07.2023 та слугували підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року у справі №620/397/21 зазначив, що передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Правил етичної поведінки поліцейських та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до дискредитації державного органу, та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.
Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №802/1150/17-а вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
Отже, матеріалами даної справи доведено наявність в діянні позивача недотримання службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку, а також відповідність встановлених комісією обставин із обраним видом дисциплінарного стягнення.
Досліджуючи, чи прийняті оскаржувані накази відповідача у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, суд зазначає про таке.
Згідно змісту оскаржуваних наказів, позивача звільнено за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзаців 1, 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», пунктів 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пунктів 2.10.8, 2.12 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, пункту 2 розділу III Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2016 № 503, пунктів 12, 13, 14 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 №757, пунктів 3.13, 7.10 Порядку експлуатації службового автотранспорту ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженого наказом ГУНП від 11.08.2021 № 1670, що виразилось у неінформуванні уповноваженого керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей, котрі вказують на вчинення кримінальних правопорушень та невжитті відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, у самоуправному, без попереднього розгляду керівництвом матеріалів за зверненнями громадян та без проведення повної, об`єктивної, всебічної перевірки, складанні висновків про списання їх до справи підрозділу поліції, непроходженні у травні, червні 2023 року, перед виїздом на службовому автомобілі «VOLKSWAGEN-Bora», н.з. НОМЕР_4 (на синьому фоні), перед рейсових медичних оглядів, неналежному веденні дорожньої документації за вказаний проміжок часу та внесенні до дорожніх листів завідомо неправдивих відомостей про показники спідометру, ненаданні (у червні 2023 року) даного транспортного засобу на огляд технічного стану відповідальною за автотранспорту діяльність особою, невжитті необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та не викриття причини і умов, які сприяють їх вчиненню, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, дискредитують звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений.
До того ж, судом визнаються неприйнятними доводи позивача про те, що відтворення у висновку службового розслідування фабули кримінального провадження та обставин встановлених під час досудового розслідування не дає підстав для визнання такого висновку обґрунтованим, з огляду на те, що відображення в матеріалах службового розслідування та, зокрема, у висновку інформації та обставин досудового розслідування не є єдиною та основною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Суд зазначає, що у спірних правовідносинах службове розслідування призначене не за результатами надходження матеріалів про вчинення поліцейським кримінального правопорушення, а за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції.
За результатами проведеного службового розслідування, комісією встановлені факти інших порушень позивачем службової дисципліни, які взагалі не мають відношення до притягнення позивача до кримінальної відповідальності.
Суд звертаючись до практики Верховного Суду зазначає, що згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.12.2021 у справі №120/278/20-а з подібними правовідносинами, повноваження стосовно оцінки обставин, встановлених службовим розслідуванням, надання оцінки критеріям, які враховуються при обранні виду стягнення, тяжкості проступку та заподіяній шкоді, ставленню порушника до службових обов`язків, визнанню особою своєї вини в ході службового розслідування, рівень її кваліфікації тощо, є виключними дискреційними повноваженнями відповідної посадової особи, у даному випадку голови НП України, оскільки результатом реалізації таких повноважень є обрання одного з восьми можливих видів дисциплінарних стягнень.
Так, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято із використанням, зокрема, відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, в якому йому повідомлено про підозру, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.
Аналогічного змісту підхід викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та від 02.10.2018 у справі №9901/454/18.
Приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
З огляду на те, що предметом спору є визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.
Суд зазначає, що матеріалами службового розслідування підтверджено факт наявності порушень щодо невжиття необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та не встановлення причин і умов, які сприяють вчиненню кримінального правопорушення.
Так, згідно пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень.
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.
До розгляду скарг на дії чи бездіяльність поліцейських і до перевірки інформації про неналежне виконання покладених на них обов`язків відповідно до законодавства України можуть залучати представників громадськості.
Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Згідно з пунктом 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100Поліцейський органу (підрозділу) поліції, якому доручено розгляд заяви або повідомлення про іншу подію та прийняття відповідного рішення в межах Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі встановлення в матеріалах відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, доручає уповноваженій службовій особі невідкладно зареєструвати рапорт працівника поліції в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати зазначені матеріали до органу досудового розслідування органу (підрозділу) поліції для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п.п. 2.10.8, 2.12 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, результати розгляду документів керівництво фіксує в резолюції відповідно до вимог пункту 2.12 цієї Інструкції.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дисциплінарною комісією в ході службового розслідування підтверджено порушення позивачем визначеного Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», Дисциплінарним статутом Національної поліції України, Присягою працівника поліції, Порядком розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, Порядком ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, Інструкцією з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, Інструкцією з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2016 № 503 порядку розгляду звернень, а також інформування керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень та вжиття відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, а також порушення порядку попереднього розгляду керівництвом матеріалів за зверненнями громадян та проведення повної, об`єктивної, всебічної перевірки таких матеріалів.

Допущені позивачем порушення усунуто в порядку перевірки та контролю шляхом внесення за двома заявами відомостей до ЄРДР про вчинення тяжких кримінальних правопорушень, а також перереєстрація двох матеріалів єдиного обліку та проведення по ним повноцінної перевірки.

Судом також враховано надане позивачем до суду клопотання у якому останнім зазначено, що позивачу інкримінували те, що він в порушення законодавства, безпідставно списав матеріали ЄО № 10743 від 31.03.2023 року за заявою ОСОБА_26 , ЄО № 12070 від 13.04.2023 року за заявою ОСОБА_27 , після чого дисциплінарною комісією встановлено законність та перереєстровано дані матеріали до ЄО за №№ 20272, № 20281, 20290. Разом з цим, згідно наданої відповідачем відповіді на адвокатський запит представника позивача матеріали ЄО № 20272, № 20281, № 20290 від 22.06.2023 списані до справи. Також внесені в ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією відомостей за заявами ОСОБА_23 та ОСОБА_25 відомостей ЄРДР № 0002442 та №000244 у подальшому закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. З огляду на викладене позивач наголосив, що жодних негативних наслідків від дій позивача в яких встановлено порушення службової дисципліни не виникло.

Суд вважає дані доводи позивача неприйнятними, оскільки прийняті рішення за результатом усунення встановлених в ході службового розслідування порушень, як то повторне списання матеріалів єдиного обліку до справи або закриття кримінального провадження, не нівелює фактів встановлення таких порушень, з огляду на те, що згідно наявних в матеріалах службового розслідування доказів такі рішення прийнято після проведення об`єктивної і всебічної перевірки таких матеріалів з метою усунення таких порушень.

Щодо недотримання транспортної дисципліни, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1, 2, 9-14 Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 №757, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 «Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями», всі транспортні засоби органів поліції використовуються виключно в службових цілях, для забезпечення оперативної і господарської діяльності в межах установлених лімітів та передбачених у їх кошторисах асигнувань.

Використання транспортних засобів для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, всупереч їх цільовому призначенню, штатній групі (підгрупі), у власних цілях, в інтересах сторонніх юридичних і фізичних осіб, а також понад установлені норми експлуатації заборонено. За всіма фактами нецільового використання транспортних засобів проводяться службові розслідування (перевірки), за результатами яких вживаються відповідні заходи реагування.

Усі виїзди та повернення службових транспортних засобів органів поліції фіксуються у дорожньому листі (додаток 5), який в органах поліції є документом первинного обліку експлуатації транспортних засобів. Інформація щодо маршруту руху, пробігу і часу використання транспортного засобу засвідчується підписами посадових осіб органів поліції, у розпорядження яких надавався транспортний засіб для виконання службових завдань.

Дорожні листи встановленої форми замовляються у типографії або виготовляються органами поліції самостійно за умови забезпечення належного їх зберігання протягом терміну використання і недопущення порушень порядку їх ведення.

Незалежно від способу виготовлення всі дорожні листи транспортних засобів органів поліції обліковуються в журналі реєстрації дорожніх листів (додаток 6) із присвоєнням відповідних реєстраційних номерів. Підставою для видачі дорожніх листів на наступний місяць є своєчасне повернення дорожніх листів за минулий місяць. Дорожні листи на транспортні засоби, виведені з експлуатації унаслідок пошкодження у дорожньо-транспортних пригодах (далі - ДТП) або підготовки до списання, не видаються, а на транспортні засоби, виведені з експлуатації для проведення довготривалого ремонту, видаються тільки після завершення ремонтних робіт і введення в експлуатацію.

Правильним веденням дорожніх листів, облікових журналів та іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації вважається своєчасне внесення до них достовірних даних за наявності всіх необхідних підписів і відповідних штампів. Виїзд транспортного засобу без заповненого дорожнього листа забороняється. Контроль за своєчасною видачею і поверненням дорожніх листів покладається на керівництво органів поліції.

Перед виїздом службового транспортного засобу водії отримують у відповідальної за автотранспортну діяльність особи дорожній лист, проходять передрейсові медичний огляд та інструктаж, засвідчують їх проходження власним підписом у дорожньому листі та відповідних облікових журналах, подають закріплений транспортний засіб на огляд технічного стану відповідальною за автотранспортну діяльність особою, яка підтверджує його справність підписом у відповідному розділі дорожнього листа.

Про виявлені зовнішні пошкодження транспортних засобів перед виїздом або після їх повернення відповідальні за автотранспортну діяльність особи письмово доповідають безпосередньому керівництву.

Наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 270 від 27.01.2023 затверджено список працівників ДРУП ГУНП за якими закріплено службовий транспорт.

Так, за оперуповноваженим ВКП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 закріплено службовий транспорт «VOLKSWAGEN-Bora», н.з. НОМЕР_4 , рік виготовлення 2004, інвент. № 101510867.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, дорожній лист № 2296 на червень 2023 року за вказаним транспортом відповідальною особою за якою його закріплено не вівся.

Крім того, у дорожніх листах на травень, червень 2023 року відомості щодо проходження позивачем передрейсових медичних оглядів також відсутні.

Отже, суд зазначає, що з огляду на встановлені в ході службового розслідування обставини в діях ОСОБА_1 дійсно наявні порушення встановленого порядку щодо непроходження перед рейсових медичних оглядів, неналежному веденні дорожньої документації за вказаний проміжок часу.

Щодо внесення до дорожніх листів завідомо неправдивих відомостей про показники спідометру суд зазначає, що на підтвердження вказаного у матеріалах справи міститься фото спідометру автомобіля із показниками 518 682 км.

Відповідачем же зазначено що дані показними не відповідають тим, які зазначено в дорожньому листі за травень 2023 року № 1880, де в графі «показання спідометру на кінець місяця» 520835 км.

Разом з цим, суд вважає слушними доводи позивача про те, що згідно долученого фото спідометру неможливо встановити його приналежність (тобто і його показників) транспортному засобу «VOLKSWAGEN-Bora», н.з. НОМЕР_4 , рік виготовлення 2004, інвент. № 101510867, який був закріплений за позивачем.

Проте, вказаний недолік не нівелює встановлені вище допущені позивачем порушення та не впливає на прийняте за результатами службового розслідування рішення.

Суд також наголошує, що однією з підстав для звільнення позивача зі служби в поліції стало вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та вчинення дій, які дискредитують звання працівника Національної поліції України.

Положення статей 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію», а також приписів Правил етичної поведінки поліцейських, покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Позивачем 13.11.2015 складено присягу працівника Національно поліції України, згідно якої останній усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському родові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права та свободи людини, честь Держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Крім того, 26.11.2020 позивач ознайомився з Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

Згідно вказаних правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, у тому числі:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі тощо.

Під час розгляду справи судом встановлено, що за період проходження служби в ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 з моменту поновлення на посаді на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 у справі №804/3020/17 до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази, з них згідно послужного списку:

наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 10.02.2023 № 217к застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження за порушення службової дисципліни, що виразилось у невірній фіксації рук затриманих під час конвоювання (оголошено 20.02.2023, строк дії закінчено 20.04.2023);

наказом ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.05.2023 №762 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догана за порушення службової дисципліни, що виразилось у непроходженні тестування на Освітньому порталі (оголошено 08.05.2023, строк дії до 08.08.2023).

Разом з цим, в ході службового розслідування довідкою про наявність службових розслідувань встановлено притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у кількості 2 разів: зауваження, застосоване наказом ГУНП від 10.02.2023 №217к, та зауваження, застосоване наказом ГУНП від 04.05.2023 №762к. Вказані дані відображено і у висновку службового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Дисциплінарного статуту НПУ, строк дії дисциплінарних стягнень з моменту оголошення їх порушникові становить:

1) зауваження - протягом двох місяців;

2) догана - протягом трьох місяців;

3) сувора догана - протягом чотирьох місяців;

4) попередження про неповну службову відповідність - протягом шести місяців;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення з посади - протягом одного року;

6) звільнення зі служби в поліції - протягом трьох років.

Суд наголошує, що з огляду на викладене встановлені в ході службового розслідування дисциплінарні стягнення не відповідають матеріалам службового розслідування, а саме відомостям зазначеним у послужному списку ОСОБА_1 (особистий № М-198421), оскільки на момент проведення службового розслідування та застосування до останнього наказом №1286к від 11.07.2023 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції діяло дисциплінарне стягнення у виді догани, накладене наказом від 04.05.2023 №762к та відповідних наказів про дострокове зняття дисциплінарного стягнення в матеріалах справи не має.

Разом з цим, суд не вважає встановлене порушення суттєвим та таким, що є підстави вважати проведене службове розслідування таким, що проведене поверхнево із встановленням фактів, що не відповідають дійсності, оскільки дані обставини не були обтяжливими для відповідача та не вплинули на прийняте за результатами проведеного розслідування рішення, з огляду на застосування до нього такого крайнього виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

Згідно характеристики позивача останній за період служби в Національній поліції та на займаній посаді зарекомендував себе як грамотний та професійний співробітник. В повсякденній роботі виявляє принциповість, творчий підхід до вирішення проблемних питань. Накази та інші нормативні акти, які регламентують службову діяльність органів внутрішніх справ, знає та правильно використовує в повсякденній діяльності. Розпочату справу доводить до логічного завершення. Завдання, які стоять перед Національною поліцією на сучасному етапі розуміє вірно, прагне до їх практичного втілення у повсякденній діяльності. Професійно підготовлений відмінно, здатний самостійно вирішувати складні завдання. Оперативно приймає рішення, швидко реагує на зміни в обстановці. При прийнятті рішень, передбачає розвиток подій і наслідок їх застосування. За характером стриманий, врівноважений. У поводженні з громадянами ввічливий, тактовний. Користується авторитетом в колективі. Табельною зброєю та прийомами самозахисту володіє впевнено. Працелюбний та енергійний. Багато уваги приділяє підвищенню своєї професійної майстерності.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Позивач прийняв присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і які він повинен дотримуватися.

Верховним Судом у постанові від 05 березня 2020 року у справі №815/4478/16 визначено, що порушення присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Отже, звільнення за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Згідно правових висновків відображених в постановах Верховного Суду від 05.05.2019 у справі №825/1902/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18 «в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень».

Підставою для застосування стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед в тому, чи таке рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим особою діянням.

При цьому, вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Суб`єкт владних повноважень, у свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 26.01.2021 у справі №2140/1342/18. Верховний Суд у цій справі відхилив висновки судів попередніх інстанцій про те, що сам факт притягнення поліцейського до кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження до ухвалення вироку у справі не може бути підставою для звільнення поліцейського зі служби в поліції, оскільки, як встановлено судами у цій справі та підтверджено матеріалами справи, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.

У даному випадку, під час службового розслідування відповідачем надавалась оцінка діям позивача в контексті дотримання ним присяги поліцейського, виходячи з повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також порушення службової дисципліни та належної організації роботи поліцейського (зокрема щодо невжиття необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та не викриття причини і умов, які сприяють їх вчиненню, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам).

При цьому, відповідачем не бралась до уваги доведеність чи недоведеність вини поліцейського у вчиненні кримінальних правопорушень, а вплив даних подій на авторитет та довіру до Національної поліції зі сторони населення, сутності й призначення правоохоронних інституцій, та вчиненні даних дій позивачем всупереч інтересів служби, та чи суперечить це покладеним на нього обов`язкам, чи підриває це довіру до нього, як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу, що в силу покладених на поліцейського службових обов`язків, він не повинен був допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Суд вважає аргументованою правову позицію відповідача щодо того, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством, має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

На думку суду, дії позивача, які стали предметом дослідження під час проведення службового розслідування, свідчать про порушення ним присяги поліцейського, а відтак грубого порушенням службової дисципліни.

В контексті оцінки дій позивача також суд звертає увагу на те, що про події, викладені у висновку службового розслідування були відповідні повідомлення в засобах масової інформації. Вказані обставини були предметом дослідження та оцінювалися комісією при кваліфікацій дій позивача, в розрізі дотримання позивачем присяги поліцейського та службової дисципліни.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що вказані видання не є офіційними, а тому інформація викладена у них не є підтвердженою та може бути видуманою. Крім того, вказані відомості не містять конкретної інформації щодо позивача, а тому ототожнення даної інформації з останнім ґрунтується на припущеннях відповідача.

Суд вказані доводи вважає неприйнятними, з огляду на те, що події висвітлені в групах месенджеру «Telegram» з великим колом користувачів - «Дніпро Оперативний UA|Війна», «ХДніпро», «ХДніпро UA», « ОСОБА_22 », «UA HiMARS», а також незалежному порталі новин Дніпра «Інформатор Дніпро», інтернет-виданні «ГЛАВКОМ», інтернет-виданнях «Апостроф», «ОСТАННІЙ БАСТІОН», «УКРАЇНСЬКА ПРАВДА», «АРГУМЕНТ», «УКРІНФОРМ», «ЛИЦА» та інших, з огляду на дати їх опублікування (18.06.2023, 19.06.2023), наведені заголовки («СБУ затримала більше 15 поліцейських, які мають відношення до кришування наркотиків в місті», «У Дніпрі СБУ провела масову облаву на поліцейських: що відомо», «У Дніпрі викрили наркосиндикат, який «кришували» поліцейські», «Поліцейських Дніпра звинувачують у створенні наркосиндикату з мільйонними заробітками» тощо) та зміст публікацій («відомо, що серед затриманих поліцейські з Соборного відділу поліції та ДРУП», «За даними слідства організував злочинне угрупування начальник сектору Дніпровського управління поліції області. Він залучив до «бізнесу» дев`ятьох осіб. Правоохоронці «кришували» злочинну діяльність, інші учасники відповідали за реалізацію та закупівлю психотропів», «Зловмисники облаштували стаціонарний пункт» зі збуту заборонених речовин в одному з міських СТО. Наразі затриманим повідомлено про підозру: ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255 ККУ, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 ККУ, ч. 2 ст. 317 ККУ» тощо), фото та відео, підтверджують їх приналежність до подій встановлених в службовому розслідуванні щодо повідомлення позивачу про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Суд наголошує, що на спростування встановленому, доказів того, що вказані публікації не стосуються подій встановлених службовим розслідуванням позивачем до суду не надано.

Разом з тим, суд зазначає, що відсутність персоніфікації в даних публікаціях не нівелює факт дискредитації Національної поліції України та особи поліцейського.

У вказаному контексті слід зауважити, що чинне національне законодавство не містить визначення поняття «дискредитація». У цьому контексті слід звернути увагу на те, що за етимологічним значенням дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету, що тісно пов`язані з морально-етичними нормами.

Вчинки, що дискредитують працівників поліції пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже, дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет працівників полії в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Аналізуючи висновок службового розслідування, суд наголошує на тому, що встановлені дисциплінарною комісією під час дисциплінарного провадження факти і з`ясовані обставини мають значення виключно для прийняття дисциплінарним органом рішень у межах його компетенції та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. У дисциплінарному провадженні діє принцип автономності, відповідно до якого дисциплінарне провадження розглядається незалежно від розгляду кримінального провадження.

Під час розгляду дисциплінарної справи, дисциплінарний орган самостійно надає оцінку допустимості, належності та обґрунтованості наявним у матеріалах дисциплінарної справи доказам, встановлює в діях поліцейського ознаки дисциплінарного проступку й ухвалює рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з практикою ЄСПЛ не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та 22.01.2019 у справі № 800/454/17 (П/9901/141/18).

Крім того, суд звертає увагу, що в даному випадку позивача звільнено зі служби за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію України» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а не за пунктом 10 частини 1 даної статті - у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте, його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена й у постановах Верховного Суду: від 05.05.2019 у справі № 825/1902/16, від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 26.01.2021 у справі № 2140/1342/18.

Застосування певного виду дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів рішення (постанова Верховного Суду від 8.01.2022 у справі № 580/74/19).

Встановлені судом у даній справі обставини, та досліджені судом докази свідчать, що обраний ОСОБА_1 вид дисциплінарного стягнення відповідає характеру проступку, обставинам, за яких він був вчинений, ступеню вини позивача, та обставинам, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ставлення позивача до служби.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази відповідача прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги в частині поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку є похідними від позовних вимог про визнання наказів про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення протиправними, в їх задоволенні також слід відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1ист. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд враховує ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п. 58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () про скасування наказу, поновлення на посаді, виплату грошового забезпечення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 14 листопада 2022 року.

Суддя Н.Є. Калугіна