Справа № 949/1744/23
Суддя: Оборонова І.В.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №949/1744/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубровиця за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Начальника Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковника ОСОБА_2 та просить скасувати постанову №146/1 від 12 липня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу у сумі 1700,00 грн, а провадження у справі закрити.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 червня 2023 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП. Після цього, 12 липня 2023 року начальником Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковником ОСОБА_2 винесено постанову, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Вказаною постановою його визнано винним у тому, що він не прибув 19 червня 2023 року до Першого відділу Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі ІНФОРМАЦІЯ_1 ) для уточнення військово-облікових даних, згідно повістки, яка була вручена йому під особистий підпис 18 червня 2023 року, чим порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.2 п.1 «Правил військово обліку призовників, військовозобов`язаних» - додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затв. Постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487. Вказану постанову позивач вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню. 19 червня 2023 року він не міг з`явитися до Першого відділу Сарненського РТЦК та СП, оскільки після укусу кліща він із 17 червня 2023 року проходив лікування інфекційного захворювання Еритеми (за хворобою Лайма), мав сильний біль та набряк правої кінцівки. Про своє захворювання він своєчасно повідомив представників Першого відділу Сарненського РТЦК та СП. Крім того, винесена постанова є такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки складений 26 червня 2023 року протокол про адміністративне правопорушення №157, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП, був складений за його відсутності, із змістом протоколу його не ознайомлено, а сам протокол йому не вручався, що суперечить вимогам cт.cт.254, 255,256 КУпАП. Також його не було повідомлено про день та час розгляду справи, чим порушено його права передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі право на правову допомогу.

Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року поновлено строк звернення до суду та відкрито провадження у справі (а.с.14).

Від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, а справу розглянути без його участі. Вказує, що пред`явлений позов не обґрунтований та не доведений належними і допустимими доказами з огляду на наступне. 18 червня 2023 року позивачу у встановлений законом спосіб та уповноваженою на те особою, було вручено повістку про його виклик на 19 червня 2023 року на 09 год до першого відділу Сарненського РТЦК та СП. Проте у вказаний день та час, позивач до першого відділу Сарненського РТЦК та СП не з`явився та не повідомив про поважність причини такої неявки. 26 червня 2023 року, у зв`язку з неявкою позивача до першого відділу Сарненського РТЦК та СП, відносно нього був складений протокол № 157 про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210 КУпАП, де містилась інформація про час та місце розгляду справи. При цьому, так, як в Україні діє особливий період, тому дії позивача було кваліфіковано за ч.2 ст.210 КУпАП. Копію протоколу було надіслано позивачу рекомендованим поштовим листом, який йому було вручено особисто. Проте позивач на вказані у протоколі дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився і жодних заяв, повідомлень чи клопотань, не подав та не повідомив про причини неявки. 12 липня 2023 року було винесено постанову № 146/1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 1700 грн. З цих підстав, відповідач вказує, що як в процесі складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, так і оскаржуваної ним постанови, були дотримані норми діючого законодавства.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому просить скасувати оскаржувану постанову, а справу провадження закрити, посилаючись на обставини, які тотожні, обставинам, викладені у позовній заяві. Також вказує, що розписка про вручення йому повістки не є належним доказом, оскільки дата його виклику до Сарненського РТЦК та СП зазначена «19 квітня 2023 року», замість «19 червня 2023 року». Також звертає увагу, що отримавши 11 липня 2023 року копію протоколу у нього була відсутня інформація про час та місце розгляду справи.

До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч.2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Отже, станом на 19 червня 2023 року (дата вчинення правопорушення) діяв особливий період.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

У відповідності до ч.ч.5, 6 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Частиною 3 статті 22 ЗУ „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 18 червня 2023 року позивачу у встановлений законом спосіб та уповноваженою на те особою, було вручено повістку про його виклик на до першого відділу Сарненського РТЦК та СП, про що свідчить розписка (а.с.23).

26 червня 2023 року начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника першого відділу Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_4 був складений протокол № 157 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210 КУпАП, де зазначено, що 19 червня 2023 року, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув до Першого відділу Сарненського РТЦК та СП для уточнення військово-облікових даних, згідно повістки, яка була вручена йому під особистий підпис 18 червня 2023 року, чим порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.2 п.1 «Правил військово обліку призовників, військовозобов`язаних» - додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затв. Постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487. У протоколі, серед іншого, містилась інформація, що справа про адміністративне правопорушення щодо нього буде розглядалися 12 липня 2023 року о 11:45 год. в приміщенні Сарненського РТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.24). Копію протоколу 03 липня 2023 року позивачу було надіслано рекомендованим поштовим листом (а.с.25, 26, 27-28).

12 липня 2023 року начальником Сарненського РТЦК та СП ОСОБА_5 , відносно позивача було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №146/1, за якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, військовозобов`язаний ОСОБА_1 19 червня 2023 року не прибув до Першого відділу Сарненського РТЦК та СП для уточнення військово-облікових даних, згідно повістки, яка була вручена йому під особистий підпис 18 червня 2023 року, чим порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.2 п.1 «Правил військово обліку призовників, військовозобов`язаних» - додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затв. Постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487 (а.с.29).

Відповідно до ч.1 ст.210 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 2 ст. 210 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до пункту 1 Додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, призовники і військовозобов`язані повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.11 ст.38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не заперечував необхідності прибути на 19 червня 2023 року до першого відділу Сарненського РТЦК та СП. Проте вказує, що не зміг цього зробити, оскільки після укусу кліща він із 17 червня 2023 року проходив лікування інфекційного захворювання Еритеми (за хворобою Лайма), мав сильний біль та набряк правої кінцівки. Про що він своєчасно повідомив представників Першого відділу Сарненського РТЦК та СП. Проте, у матеріалах справи відсутні відомості, що позивач повідомив відповідача в семиденний строк про зміну стану свого здоров`я.

Як доказ своєї хвороби, позивач долучив до матеріалів справи копію титульної сторінки медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 №22990, а також сторінку із записом про укус кліща (а.с.9). Проте із долученої копії, не можна зробити однозначного висновку, що вказаний запис про укус кліща, був зроблений саме у медичній карті амбулаторного хворого ОСОБА_1 №22990, оскільки позивачем не долученого до матеріалів справи її оригіналу для огляду в судовому засіданні. Крім того, суд звертає увагу, що вказаний запис, що ОСОБА_1 проходив лікування від укусу кліща буз зроблений 20 червня 2022 року, а тому твердження останнього про неможливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 19 червня 2023 року, у зв`язку з проходженням лікування не відповідають дійсності.

Твердження позивача, що розписка про вручення йому повістки не є належним доказом, оскільки дата його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_1 у ній зазначена «19 квітня 2023 року», замість «19 червня 2023 року», суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач сам вказував, що був повідомлений та знав, щодо необхідності прибути на 19 червня 2023 року до першого відділу Сарненського РТЦК та СП.

Доводи позивача, що отримавши 11 липня 2023 року копію протоколу у нього була відсутня інформація про час та місце розгляду справи є безпідставні, оскільки із дослідженої судом його копії, встановлено, що наявна інформація про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 11-45 год. 12 липня 2023 року (а.с.24).

Таким чином, заперечення позивача, щодо винесеної постанови зводяться до його незгоди із прийнятим рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки судом встановлено, що оспорювана постанова відповідає вимогам законодавства, то суд не знаходить підстав для її скасування, та відповідно не вбачає підстав для задоволення позову.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до начальника Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Рівненської області Оборонова І.В.