Справа № 389/3690/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 389/3690/21
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року (суддя Науменко В.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати незаконним і скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №12 від 16.07.2021, в частині зняття позивача зі складом сім`ї 2 (дві) особи з черги обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

- скасувати пункт наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 19.07.2021 року №1247 «Про зняття військовослужбовців, а також осіб, звільнених в запас або відставку військової частини НОМЕР_1 та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання у військовій частині НОМЕР_1 », яким позивача зі складом сім`ї 2 (дві) особи (в тому числі позивач), знято з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

- зобов`язати відповідача поновити позивача, зі складом сім`ї, а саме: дружина ОСОБА_2 , 1980 р.н., на квартирному обліку осіб які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року позов задоволено, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №12 від 16.07.2021 (пункт 13), в частині зняття ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 (дві) особи з черги обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; визнав протиправним та скасував пункт 10 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 19.07.2021 року №1247 «Про зняття військовослужбовців, а також осіб, звільнених в запас або відставку військової частини НОМЕР_1 та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання у військовій частині НОМЕР_1 », яким ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 (дві) особи (в тому числі позивач), знято з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; зобов`язав військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 , зі складом сім`ї 2 (дві) особи, а саме: дружина ОСОБА_2 , 1980 р.н., на квартирному обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з 17.08.2003 року; стягнув на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в сумі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Протоколом засідання житлової комісії від 16.07.2021 року за № 12, Позивача знято з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. Зазначене рішення житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла керуючись наступними керівними нормативно-правовими документами.

Скаржник з посиланням на Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, що затверджена Наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018 зазначив, що житлова комісія військової частини наділена повноваженнями щодо постановки в/с та зняття їх з обліку, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею).

Позивач зазначає, що рішення житлової комісії (яке оскаржується Позивачем), прийнято з посиланням на лист-роз`яснення начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики ЗСУ від 14.06.2021 року за №370/2/5240 (яке наявне в матеріалах провадження, оскільки додане Позивачем до позовної заяви як додаток за №7) та не містить будь-яких посилань на норми чинного законодавства, які б мотивували прийняття такого рішення.

Проте, зазначений вище лист Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики ЗСУ від 14.06.2021 року за №370/2/5240 повністю відповідає низкі нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері забезпечення в/с. службовими жилими приміщеннями, а саме: ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, житловими приміщеннями, затвердженим постановою КМУ від 03.08.2006 року № 1081, Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, що затверджена Наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018, Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення, затверджене постановою КМУ від 02.09.2015 року №728. .

Зі змісту листа-роз`яснення начальника Центрального управління інженерно- інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики ЗСУ від 14.06.2021 року за №370/2/5240 встановлено, що житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення, надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби.

Житловий фонд військового містечка № 3 перебуває у державній власності в особі МОУ та в оперативному управлінні квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький, складається з одного гуртожитку на 11 кімнат та 17 житлових будинків на 173 квартири з яких лише 19 квартирам рішенням органів виконавчої влади надано статус житлового житла і таким чином фактично встановлено, що житловий фонд військового містечка №3, в якому не визначено статус службового житла, відноситься до категорії житла, що надається для постійного користування і може бути приватизованим встановленим порядком.

Тобто, питання щодо забезпечення постійним, житлом військовослужбовців запасу - мешканців військового містечка № НОМЕР_2 , які зареєстровані та проживають у квартирах, що відповідають санітарно-технічним нормам, слід вирішувати в межах чинного законодавства шляхом реалізації права громадян в порядку передбаченому Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Також Листом встановлено, що особи, які забезпечені житлом для постійного користування, яке відповідає встановленим санітарно-технічним вимогам, втрачають право на перебування на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Позивач зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 (що відноситься до фонду житлового містечка №3) зі складом сім`ї - 2 особи.

Довідкою про перевірку житлових умов встановлено, що зазначена квартира, в якій зареєстрований та проживає позивач має одну кімнату - загальною площею 40,00 м2. Отже, довідкою про перевірку житлових умов встановлено, що житлова площа квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться в користуванні позивача становить 20,5 м2, а тому фактично на кожну особу, яка проживає в зазначеній квартирі припадає 10,2 м2 житлової площі, в зв`язку з чим зазначене житло повністю відповідає санітарно-технічним вимогам.

Квартира в якій зареєстрований та проживає позивач разом із своєю сім`єю підпадає під категорію житла, що надається для постійного користування і за бажанням може бути приватизованим відповідно до встановленого порядку.

Отже, на думку скаржника, позивач забезпечувався житлом для постійного користування, тому рішення житлової комісії, що оформлене протоколом від 16.07.2021 року за № 12 відповідає вимогам передбаченими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

З 15 серпня 1998 року ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та згідно з витягом з послужного списку на час подання позову мав загальну вислугу понад 20 років.

З 05 серпня 2021 року позивач звільнений із військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) на підставі наказу Командувача Сил логістики Збройних Сил України від 09 червня 2021 року № 79 (а.с. 20-21).

Згідно з посвідчення від 26 лютого 2016 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с. 16).

З 16 серпня 2021 року позивач працює у військовій частині НОМЕР_1 на посаді інженера з якості відділення технічного контролю (а.с.19).

Відповідно до витягу з протоколу спільного засідання адміністрації профспілкового комітету військової частини НОМЕР_1 від 17 серпня 2003 року № 3 ОСОБА_1 (склад сім`ї одна особа) поставлено на квартирний облік (а. с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку зі зміною складу сім`ї з однієї особи на дві особи, до облікової житлової справи позивача вносились відповідні зміни.

З 29 травня 2013 року і по теперішній час ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).

Будинок, у якому зареєстрований та проживає позивач, відноситься до військового містечка № НОМЕР_2 , квартира має загальну площу 40 кв. м., складається з однієї кімнати, житлова площа складає 20,5 кв. м. (а.с. 205-зворот, 206).

Зазначений будинок знаходиться на території військового містечка військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16 липня 2021 року, яке оформлене протоколом № 12 (пункт 13), ОСОБА_1 зі складом сім`ї - дві особи, знято з черги обліку осіб, які набули право та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, у зв`язку із забезпеченням ОСОБА_1 житловою площею за нормою згідно з розділом 1 пункту 3 постанови виконкому обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради профспілки від 29 грудня 1984 року № 626 та на підставі листа-роз`яснення начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України від 14 червня 2021 року № 370/2/5240 (а. с. 8-9)

На підставі даного рішення житлової комісії командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 19 липня 2021 року № 1247, відповідно до пункту 10 якого у зв`язку із забезпеченням ОСОБА_1 житловою площею за нормою згідно з розділом 1 пункту 3 постанови виконкому обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради профспілки від 29 грудня 1984 року № 626 та на підставі листа-роз`яснення начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України від 14 червня 2021 року № 370/2/5240, позивача зі складом сім`ї дві особи знято з черги обліку осіб, які набули право та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (а. с. 10-11).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Відповідно до ст.37 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК), облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов згідно зі ст.38 ЖК встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Згідно з ст.40 ЖК, громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім`ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі (далі Закон № 2011-XII).

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 12 Закону №2011-XII, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно абзацу 4 частини 1 статті 12 Закону №2011-XII військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок №1081).

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку №1081, військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.

Системний аналіз зазначених норм закону свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, крім випадків, передбачених п.30 Порядку №1081.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1081 питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до положень п. 24 Порядку №1081, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Згідно до абзацу 1 частини 9 статті 12 Закону №2011-XII, військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні положення закріплені також в пункті 29 Порядку №1081.

Відповідно до пункту 30 Порядку №1081 військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року за № 1020/32472, затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (надалі - Інструкція №380), яка визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції №380 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок: новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду Міноборони у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами).

Як передбачено пунктом 3 розділу І Інструкції №380, військовослужбовці та члени їх сімей (крім осіб, звільнених у запас або відставку, та членів їх сімей, а також військовослужбовців, які не здали службове житло за попереднім місцем служби) забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що мають відповідати вимогам житлового законодавства.

У разі відсутності службових житлових приміщень військовослужбовці та члени їх сімей розміщуються у гуртожитках, сімейних гуртожитках, а неодружені військовослужбовці - у спеціально пристосованих казармах (далі - службова жила площа) або військова частина орендує їм житло чи за їх бажанням виплачується грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції №380, військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції №380 військовослужбовці та члени їх сімей до одержання ними жилого приміщення для постійного проживання мають право зареєструватися у військовій частині за її місцезнаходженням.

Військовослужбовці та члени їх сімей у разі забезпечення службовими жилими приміщеннями реєструють своє місце проживання за адресою розташування цього житла.

Пунктом 7 розділу І Інструкції №380 передбачено, що питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішуються за місцем проходження військової служби та перебування їх на обліку.

Судами встановлено, що позивач перебував на військовій службі, має вислугу більше 20 років, з 2003 року перебував на обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

З 29 травня 2013 року і по теперішній час ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок, у якому проживає та зареєстрований позивач, знаходиться у військовому містечку № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , перебуває у державній власності в особі Міністерства оборони України.

Порядком №1081 передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач та члени його сім`ї були або є власниками нерухомого майна, відсутній ордер на житло надане позивачу, дані про те, чи є зазначене житло службовим, відомчим, тощо.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів наявних під час прийняття спірних рішень, з яких можливо встановити які-небудь ознаки житла, у якому проживає та зареєстрований позивач: дані щодо загальної та жилої площі, наявність зручностей, комунікацій, інші характеристики такого житла, його відповідність встановленим законом санітарним нормам, тощо.

Отже, матеріали справи не містять підтверджень забезпечення позивача житлом одним з зазначених Порядком №1081 способів, отже доводи відповідача про забезпечення позивача житловою площею, не підтверджуються матеріалами справи.

Пунктом 7 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осі та їх соціальний захист» від 24.03.1998 № 203/98-ВР, встановлено, що ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надаються такі пільги: першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Враховуючи наведене, позивач також вважається таким, що має право на поліпшення житлових умов як учасник бойових дій.

Таким чином, у даному випадку, оскаржуване рішення житлової комісії, оформлене протоколом та наказ командира військової частини не містить жодної мотивації підстав та причин щодо зняття позивача зі його членами сім`ї з черги обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та з черги осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Посилання відповідача на лист-роз`яснення начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України від 14.06.2021 року №370/2/5240 є хибними, оскільки це суперечать положенням Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Житлового кодексу України, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, а також іншим нормативно-правовим актам, виданим на виконання цих норм Закону, а тому роз`яснення не підлягають застосуванню при вирішенні цього спору.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати підписання та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко