Справа № 420/18084/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/18084/22

Головуючий в І інстанції: Свида Л.І.

Дата та місце ухвалення рішення: 28.06.2023 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційні скарги Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нездійснення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2017 роках, без урахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889;

- зобов`язати Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2017 роках, з урахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889;

- визнати протиправною бездіяльність Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нездійснення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у січні 2018 року, та підйомної допомоги, виплаченої у серпні 2017 року, без урахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889;

- зобов`язати Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у січні 2018 року, та підйомної допомоги, виплаченої у серпні 2017 року, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889;

- визнати протиправними дії Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати надбавки за кваліфікацію за період з 2011-2017 роках у розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату надбавки за кваліфікацію з листопада 2011 року по серпень 2017 року за клас «майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначених у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», виплату провести з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у період з 15.09.2011 року по 17.05.2017 року у Східному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України, а у період з 17.05.2017 року до 04.09.2019 року у Південному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України.

Відповідно до інформації з особистих карток грошового забезпечення за 2011 - 2018 роки під час проходження військової служби, позивачу проводилось нарахування та виплата грошової допомоги на оздоровлення Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України - у липні 2016 року у розмірі 12260,30 грн., у квітні 2017 року у розмірі 12612,30 грн., а також Південним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України у січні 2018 року у розмірі 7877,25 грн., підйомної допомоги Південним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України у серпні 2017 року у розмірі 7708,50 грн.

Згідно з вказаних карток, у період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно, позивачу нараховувалась та виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій».

Разом з цим, нарахування та виплата позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2018 р.р. та підйомної допомоги за 2017 рік відповідачами була здійснена без урахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, що підтверджується особистими картками грошового забезпечення за вказаний період.

Крім того, Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України у період з листопада 2011 року по серпень 2017 року здійснювало нарахування та виплату позивачу надбавки за кваліфікацію у розмірі 5,5%, що складає 50% від законодавчо встановленого розміру, визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», клас «майстер» - 11 відсотків посадового окладу.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги без урахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, а також вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати надбавки за кваліфікацію у розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене.

За змістом п. 3 ст. 9-1, ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 2011-ХІІ) при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Як встановлено судом першої інстанції та визнається відповідачами, позивачу під час проходження військової служби у спірний період виплачувалась підйомна допомога, грошова допомога на оздоровлення, однак, при розрахунку підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення не включалась щомісячна додаткова грошова винагорода, яку позивач також отримував у період виплати наведених допомог.

Як у відзивах на позовну заяву, так і в апеляційних скаргах, обґрунтовуючи правовірність дій щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислювалась підйомна допомога, грошова допомога на оздоровлення, відповідачі посилаються на те, що згідно наказу МВС від 02.02.2016 року № 73 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними доводами відповідачів, з огляду на викладене.

Так, наведеними вимогами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що допомога на оздоровлення, підйомна допомога розраховуються з місячного грошового забезпечення.

В свою чергу, у пункті другому статті 9 Закону № 2011-ХІІ наведений перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктом четвертим статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи) (пункт 2 Постанови № 1294).

Пунктом 1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року № 425 (чинної та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Інструкція № 425) встановлено: до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення; місячне грошове забезпечення - це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством; до складу місячного грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія); штатна посада - посада, визначена у штаті органу Держприкордонслужби, статус якої визначається встановленим за нею найвищим військовим званням і посадовим окладом.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 року з подальшими змінами (чинної та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Постанова № 889) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду: 1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 4) військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 5) військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 6) співробітникам кадрового складу (військовослужбовцям) Служби зовнішньої розвідки - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 Постанови № 889).

На виконання постанови КМУ № 889, 02 лютого 2016 року Міністерством внутрішніх справ України видано наказ, яким затверджено Інструкцію № 73 про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Пунктом 3 Інструкції № 73 (чинної та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Пунктом 8 Інструкції № 73 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Аналізуючи вказані правові норми, колегія суддів наголошує, що структура грошового забезпечення військовослужбовців визначена законом, а тому, не може бути звужена нормами підзаконних нормативно-правових актів.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Зміст Постанови № 889 свідчить, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 та від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17.

Встановлення підзаконним нормативно-правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили.

Крім того, ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.

Таким чином, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, застосуванню підлягають норми Закону № 2011-ХІІ та Постанови № 889, а не Інструкцій № 73, на яку посилаються відповідачі, в частині обмеження включення до грошового забезпечення, з якого нараховуються одноразові додаткові види грошового забезпечення та інші одноразові виплати, щомісячної додаткової грошової винагороди.

На підставі наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апелянтів та погоджується з висновком суду першої інстанції, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині здійснення перерахунку допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Що стосується посилань відповідачів в апеляційній скарзі на необхідність врахування позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.07.2020 року у справі № 820/5473/17, згідно якої, законодавець запроваджуючи таку виплату, як щомісячна додаткова грошова винагорода, окремими нормативними актами визначив цю виплату такою, що може виплачуватись щомісячно, проте, її особливістю є те, що вона не включається до складових грошового забезпечення, з яких обчислюється одноразові виплати, передбачені нормами Закону № 2011-XII, колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду відступила від наведених висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах та у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17 ВП ВС визначено, що встановлення підзаконним нормативно-правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили, ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу, а тому, застосуванню підлягають норми Закону № 2011-ХІІ. Колегія суддів звертає увагу також на позицію Великої Палати Верховного Суду, згідно якої, незалежно від того, чи перераховані всі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17). Таким чином, у даній справі підлягає врахуванню позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17, а не позиція Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.07.2020 року № 820/5473/17, на яку посилаються апелянти.

Що стосується щомісячної надбавки за кваліфікацію майстер, колегія суддів зазначає наступне.

07.11.2007 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою було визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Вказаною постановою № 1294 було затверджено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25-28, 33.

Додатком № 25 до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року визначено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та інших розвідувальних органів, а саме: надбавка за кваліфікацію, відсотків посадового окладу - майстра - 11 %.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу у високомобільних десантних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

При цьому, п. 11 постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року визначено Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

В свою чергу, 20.05.2008 року Адміністрація Державної прикордонної служби України наказом № 425 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затвердила Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, пп. 3.13.1 п. 3.13 р. ІІІ якої визначено, що особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: клас майстра - 11 відсотків посадового окладу.

Таким чином, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року № 425 упорядковано додаткові види грошового забезпечення, визначені згідно з додатками 25-28 до Постанови № 1294, а тому, з дати набрання чинності Інструкції № 425 виплата додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28 до Постанови № 1294, в тому числі і надбавки за кваліфікацію виплачується у розмірах встановлених цією Інструкцією № 425.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи апелянта та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача стосовно виплати коштів позивачу за класну кваліфікацію у розмірі 50% від розміру, передбаченому постановою Кабінету Міністрів № 1294 від 07 листопада 2007 року, тобто 5,5% від посадового окладу позивача, що призвело до недоплати надбавки за класну кваліфікацію, яка в свою чергу, як додатковий вид грошового забезпечення військовослужбовців була упорядкована у встановленому законом порядку, а відтак, така виплата повинна здійснюватися у повному обсязі.

Висновки суду у даній справі відповідають правовим позиціям Верховного Суду, які викладені, зокрема, в постанові від 31.01.2018 року у справі № 808/8403/13-а.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки доводи апеляційних скарг спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 13.11.2023 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька