Справа № 120/11524/23
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

13 листопада 2023 р. Справа № 120/11524/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справ

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вул. Брацлавська, 2А, м. Вінниця, 21001)

про: визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі - відповідач) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 02.08.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23.08.2023 року за вх.№50045/23 до суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Вирішуючи дане клопотання, суд керується такими мотивами.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Ч. 2 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процитована норма означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд зауважує, що предметом оскарження у даній справі є відмова відповідача у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021 року.

З урахуванням викладеного, до спірних правовідносин має застосовуватись шестимісячний строк звернення до суду, а вирішальним для визначення додержання особою такого строку є встановлення часу, коли особа фактично дізналася або повинна була дізнатися про відмову у наданні оновленої довідки.

З матеріалів справи судом встановлено, що 01.05.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року.

За результатом розгляду поданої позивачем заяви, відповідач листом від 10.05.2023 року повідомив про відсутність підстав для підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 року

Отже, позивач про порушення свого права дізнався з моменту отримання листа від 10.05.2023 року.

Відтак, звернувшись до суду з позовом 24.07.2023 року (дата оформлення поштового відправлення), позивачем не пропущено шестимісячний строк на звернення до суду.

Крім того, суд зауважує, що згідно із ч.1 та ч. 2 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Згідно із ч. 18 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Приписами ч. 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 року у справі № 440/6017/21 сформулював правову позицію у питанні підстав для видачі суб`єктом владних повноважень довідки про грошове забезпечення військовослужбовців для перерахунку пенсії у зв`язку з щорічною зміною розміру прожиткового мінімуму.

Зазначеної правової позиції Верховний Суд дотримується у своїх постановах, зокрема від 05.07.2023 року по справі № 160/24227/21, від 12.07.2023 року по справі № 420/14380/21.

Крім того, Верховний Суд ухвалою від 02.06.2023 року у справі №380/14954/22 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача, в якій він просив скасувати судове рішення першої та апеляційної інстанцій та залишити позов без розгляду. Як на підставу касаційного оскарження відповідач здійснював посилання на те, що суди попередніх інстанцій вирішили спір без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 12.04.2023 року в справі 3380/14933/22, зазначаючи, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, визначений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що Верховний Суд дотримується чіткої та послідовної правової позиції у питанні підстав для видачі суб`єктом владних повноважень довідки про грошове забезпечення військовослужбовців для перерахунку пенсії у зв`язку з щорічною зміною розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, суд констатує, що позивач звернувся до суду з даним позовом у межах шестимісячного строку звернення, а відтак підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна