Справа № 620/310/23
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/310/23 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.,
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

при секретарі Литвин С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області) в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо не врахування заробітної плати при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, за період з січня 1986 року по грудень 1989 року, на підставі довідок про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, які видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №2, із врахуванням заробітної плати, за період з січня 1986 року по грудень 1989 року, на підставі довідок про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, які видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір», з дня призначення пенсії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року значений позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 01.12.2022 ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати за період з січня 1986 року по грудень 1989 року на підставі довідок про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, які видані товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 з 01.12.2022 із врахуванням заробітної плати за період з січня 1986 року по грудень 1989 року на підставі довідок про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, які видані товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір», та з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким задовольнити позові вимоги повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції надає оцінку спірним правовідносинам лише в частині відмови у задоволені позовних вимог, які оскаржуються позивачем.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області на отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка призначена на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року по справі №620/16936/21.

21.11.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою, в якій просив врахувати для перерахунку пенсії довідки про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, які видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір».

У відповідь на вказану заяву позивача, листом №10485-9260/Ш-02/8-2500/22 від 16.12.2022 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило про те, що взяти до уваги зазначені позивачем довідки про заробітну плату немає можливості, оскільки відсутній акт зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки (а.с.9).

Не погодившись із вказаним та вважаючи дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі наданих довідок про заробітну плату протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що має місце порушення прав позивача, яке відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу за його заявою від 21.11.2022 на підставі довідок про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, які видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір», починаючи з 01.12.2022 із врахуванням заробітної плати за період з січня 1986 року по грудень 1989 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначають положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Право на отримання пенсій мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж (пункт 1 частини 1 статті 8 Закону №1058).

Згідно ч. 4 статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у спірний період травень 1985 року жовтень 1990 роки, нормами чинного на той час законодавства було передбачено наступне.

Право на державну пенсію мають працівники та службовці (підпункт «а» частини першої статті 1 Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956).

Право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених Законом, зокрема особи, які працюють на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності і господарювання, або на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків у Пенсійний фонд СРСР (підпункт «а» частини першої статті 3 Закон СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15.05.1990 № 1480-І).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IVдля обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною 4 статті 42 Закону № 1058 передбачено, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж.

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року(додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Верховним Судом у постанові від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17 зазначено, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Як вбачається з матеріалів справи та витребуваної судом апеляційної інстанції копії пенсійної справи, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за віком на підставі довідок про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, які видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір», пенсійний орган відмовив у такому перерахунку, посилаючись на відсутність акту зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки.

Вказані мотиви не можуть бути підставою для відмови на законодавчому рівні, оскільки неможливість пенсійного органу врахувати вказані довідки про заробітну плату для перерахунку позивачу пенсії позивача, у зв`язку з відсутністю акту зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки є безпідставними, оскільки надані позивачем довідки містять посилання на розрахункові відомості та первинні документи, на підставі яких вони видані. Крім того, зазначені довідки завірені печатками, містять дані про фактичні суми заробітної плати позивача за період його роботи у вказаному товаристві.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17.

Крім того, суд зауважує, що в даному випадку дані, які містяться в довідках про заробітну плату в повній мірі узгоджуються із записами трудової книжки позивача та підтверджено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2022.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

У свою чергу, у постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що «перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії».

Відповідно до частини 3 статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської соціальної хартії та частин першої, третьої статті 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

У даному випадку і при обставинах, що склались, у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 Російської Федерації на територію України та військовою агресією першої по відношенню до громадян України - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави видачі довідок про заробітну плату установами, що розташовані на території Російської Федерації та неможливості проведення перевірки відповідності змісту довідок про заробітну плату для обчислення пенсії первинними документами, оскільки такі документи знаходяться на території держави-терориста, порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відсутність у пенсійного органу можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на території Російської Федерації не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного права на пенсійне забезпечення.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а.

Отже, ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії з урахування довідок про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, які видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір».

У даній справі спірним залишилось питання щодо дати, з якої саме позивач має право на перерахунок пенсії, з урахування довідок про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, які видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір».

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з витребуваних матеріалів пенсійної справи, станом на момент звернення позивача із заявою від 07.09.2021 року про призначення пенсії, довідки про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір», останнім не подавалися, відповідно пенсійним органом не могли бути враховані у момент призначення пенсії позивачу.

Зазначене підтверджується копією рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області №91 від 14.09.2021 року про відмову у призначенні пенсії, зокрема, періодами, які не враховано відповідачем до пільгового стажу роботи.

Також, вказані обставини підтверджуються копією заяви позивача від 07.09.2021 року та розпискою-повідомленням, яка додана до вказаної заяви від 07.09.2021 року (зареєстровано №3816), у пункті 11 якої, міститься перелік документів про наявний трудовий стаж позивача, та номери документів, у яких довідки про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір», відсутні.

Крім того, під час розгляду справи №620/16936/21 Чернігівським окружним адміністративним судом в рішенні від 14.02.2022 року зазначені обставини також не досліджувалися.

Натомість, під час подання ОСОБА_1 заяви від 21.11.2022 року про перерахунок пенсії, останнім подано вказані довідки, що і стало підставою звернення до пенсійного органу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що має місце порушення прав позивача, яке відбулося внаслідок протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії позивачу за його заявою від 21.11.2022 на підставі довідок про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, які видані товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір», у зв`язку з чим позовні вимоги у вказаній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 44 Закону № 1058 передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону № 1052 перерахунок призначеної пенсії, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З огляду на вказане, зокрема, що із заявою про перерахунок пенсії за віком на підставі довідок про заробітну плату позивач до пенсійного органу звернувся 21.11.2022 року, право на такий перерахунок у нього виникло, починаючи з 01.12.2022 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду, має здійснюватися у спосіб, який не суперечить закону, забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що заявлені позовні вимоги в частині перерахунку пенсії позивача з урахуванням довідок про заробітну плату №67/2-3112 та №67/2-3112 від 14.03.2019, які видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукойл західна Сибір», починаючи з моменту призначення пенсії, а саме: з 12.05.2021 року, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, суд колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що скаржником не наведено мотивів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Отже, даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 13.11.2023 року