Справа № 620/6383/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6383/23 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року (м. Чернігів, дата складання повного тексту - 14.08.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка викладена в рішенні від 05.04.2023 №71; зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу позивача всі періоди роботи за професіями, які передбачені списком текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пільгову пенсію за віком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» від 12.10.1992 № 583, згідно документів: трудової книжки НОМЕР_1 ; довідок від 21.10.2022 № 06 та № 07, виданих Приватним акціонерним товариством «Чексіл», а саме за період роботи з 13.02.1990 по 30.06.1999 - 09 років 04 місяці 17 днів та з 01.07.1999 по 14.07.2017 - 18 років 00 місяців 14 днів, а всього 27 років 5 місяців 01 день;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії 28.03.2023.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що належним чином оформленими документами підтверджується право позивача на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, проте відповідачем протиправно прийнято рішення від 05.04.2023 №71 про відмову у призначенні пільгової пенсії.

Відповідачами подано відзиви на позов, в яких останні зазначили, що позивачу неможливо призначити спірну пенсію, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж - 20 років. Крім того, відповідачі зазначили, що застосуванню у спірних правовідносинах підлягає норма Закону, чинна на момент призначення пенсії позивачу. Проте, позивач у позові просить призначити пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788, який наразі є неактуальним, а також норми цього закону визнані неконституційними. Разом з тим, 09.07.2003 Верховною Радою був прийнятий Закон №1058, норми якого щодо призначення пільгових пенсій чинні та підлягають обов`язковому застосуванню при вирішенні права позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Також у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; результати атестації відповідної посади, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені у довідки на підставі документів. Відповідно до п. 23 Порядку передбачено, що документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчення печаткою (у разі наявності).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.04.2023 №71. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати на підставі довідок, виданих ПрАТ «Чексіл», до стажу позивача період роботи з 13.02.1990 по 30.06.1999 09 років 04 місяці 17 днів та з 01.07.1999 по 14.07.2017 - 18 років 00 місяців 14 днів та призначити позивачу пенсію відповідно до пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, із зниженням пенсійного віку з дня виникнення права на пенсію, а саме - з 28.03.2023. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволення позовних вимог повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт наголошує, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з 13.02.1990 по 30.06.1999 позивач працювала на Чернігівському виробничо торгівельному текстильно-швейному об`єднанні «Чексіл» та з 01.07.1999 по 14.07.2017 позивач працювала на ПрАТ КСК «Чексіл» (а.с. 25, 29).

28.03.2023, після досягнення повних 54 років, позивач звернулась до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви позивачем, у тому числі додано документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Рішенням від 05.04.2023 №71 відповідач відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки пільговий стаж позивача становить 17 років 11 місяців 1 день, замість необхідних 20 років (а.с. 35).

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходи з того, що позивачем надано належні документи на підтвердження наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача відповідні періоди роботи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення позивача до відповідача) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із пунктом «є» статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Законом України від 02.03.2015 №213-VIII раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» віковий ценз для жінок у 50 років збільшено до 55 років.

Закон України від 02.03.2015 №213-VIII набув чинності з 01.04.2015.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Такий стан правового регулювання існував до набрання чинності нормами Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII (11.10.2017), яким текст Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнений статтею 114, згідно із частиною другої якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

У силу спеціальної вказівки у Законі України від 03.10.2017 №2148-VIII, наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017.

Відтак, з 01.10.2017 правила призначення пенсій робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: пунктом «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VIII) та пунктом 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII).

Правила згаданих законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Наведений стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 «У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII».

Пунктом 1 резолютивної частини названого судового акту визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини названого судового акту стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно із пунктом 3 резолютивної частини названого рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років».

Тобто, відповідно до Рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 №1-р/2020 передбачено зменшення віку виходу на пенсію за наявності відповідного спеціального стажу роботи за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 13.02.1990 по 31.05.2011 працювала оператором крутильного устаткування, а з 01.06.2011 по 14.07.2017 - оператором мотального устаткування, що підтверджується довідками ПрАТ «Чексіл» та копією трудової книжки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 затверджено Список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, у якому наявна професія, яку обіймала позивач.

Надалі, постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 №529 внесені зміни до вказаної постанови, шляхом заміни у назві Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженого зазначеною постановою, цифри і слова « 50 років» цифрами і словом « 55 років»».

Тобто, з 23.01.2020 в Україні існують два закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій робітницям текстильного виробництва, зайнятих на верстатах і машинах, а саме: пункт «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII) та пункт 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII).

Відносно позивача правила вказаних законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 50 років за пунктом «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та 55 років за пунктом 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 50 років.

Разом з тим, як положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII), так і положення Закону України від 02.03.2015 №213-VIII мають однакові вимоги щодо стажу роботи на текстильному виробництві, який є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах. Зокрема, особа має відпрацювати на зазначеній роботі (посаді, професії) не менше 20 років.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у спірні періоди працювала повний робочий день на ПрАТ «Чексіл» на посадах оператором крутильного устаткування, оператором мотального устаткування, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583. Наведене підтверджується довідками від 21.10.2022 №06 та від 21.10.2022 № 07 (а.с. 25, 29).

Відповідно до вказаних довідок, ГУ ПФУ в Хмельницькій області визнається, що пільговий стаж роботи позивача за вищевказаний період становить 17 років 11 місяців 1 день. Проте у рішенні від 05.04.2023 №71 відповідачем не зазначено, який саме період роботи позивача не зараховано до пільгового стажу та з яких підстав. Замість цього зазначає, що до пільгового стажу зараховані всі періоду роботи позивача. Однак, як вбачається з вищезазначених довідок, наданих ПрАТ «Чексіл», позивач має стаж, за період роботи з 13.02.1990 по 30.06.1999 - 09 років 04 місяці 17 днів та з 01.07.1999 по 14.07.2017 - 18 років 00 місяців 14 днів.

Таким чином, спеціальний стаж позивача на текстильному виробництві становить - 27 років 5 місяців 01 день та є достатнім для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «є» статті 13 Закону №1788-ХІІ.

За таких обставин, рішення від 05.04.2023 №71 є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції вірно вказав, що враховуючи визнання протиправним рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 05.04.2023 №71, то інших варіантів поведінки, окрім як прийняти протилежне рішення, відповідач не має.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою відновлення прав позивача за захистом яких він звернувся до суду, позов слід задовольнити частково, шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 05.04.2023 №71 та зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати на підставі довідок, виданих ПрАТ «Чексіл», до стажу позивача період роботи з 13.02.1990 по 30.06.1999 - 09 років 04 місяці 17 днів та з 01.07.1999 по 14.07.2017 - 18 років 00 місяців 14 днів та призначити позивачу пенсію відповідно до пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, із зниженням пенсійного віку з дня виникнення права на пенсію, а саме - з 28.03.2023 (дата звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії).

Щодо позовних вимог, заявлених до ГУ ПФУ в Чернігівській області, суд першої інстанції вірно вказав, що в задоволенні їх слід відмовити, оскільки вказаним відповідачем рішень про відмову у призначенні пенсії позивачу, в розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, не приймалось, тому і підстав для вчинення дій зобов`язального характеру у нього не виникає.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13.11.2023.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна