Справа № 140/13514/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/13514/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про:

визнання протиправними дій щодо призначення пенсії за вислугу років у розмірі 54% відповідних сум грошового забезпечення;

зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 06 липня 2020 року, виходячи з вислуги років 29 років 10 місяців 29 днів, у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі №140/6247/21 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було оформлено та направлено до ГУ ПФУ у Волинській області подання та інші документи, необхідні для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

За результатами розгляду поданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, ГУ ПФУ у Волинській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

У подальшому, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №140/5426/22 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту а частини першої статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з 06 липня 2020 року, з урахуванням вислуги, яка становить 29 років 10 місяців 29 днів.

На виконання рішення суду від 10 листопада 2022 року у справі №140/5426/22 відповідачем призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у розмірі 54% відповідних сум грошового забезпечення, з розрахунку за 20 років календарної вислуги.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки у позивача наявна вислуга років 29 років 10 місяців 29 днів, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення (за вислугу 20 років - 50 процентів, та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення).

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 31 липня 2023 року №0300-0902-7/44021 відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що відповідно до наказу НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05 липня 2020 року №232-ОС, календарна вислуга років ОСОБА_1 становить 20 років 01 місяць 19 днів. Оскільки, Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не передбачено призначення пенсії з урахуванням пільгової вислуги років, тому позовні вимоги щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області та з 06 липня 2020 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з наказом НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 04 червня 2020 року №194-ОС, прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас на підставі підпункту а (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та наказом від 05 липня 2020 року №232-ОС виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. Вислуга років станом на 05 липня 2020 року становить: календарна 20 років 01 місяць 19 днів; пільгова 09 років 09 місяців 10 днів; всього: 29 років 10 місяців 29 днів (а.с.8).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі №140/6247/21, яке набрало законної сили 15 жовтня 2021 року, зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до ГУ ПФУ у Волинській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Адміністрація Державної прикордонної служби України, на виконання вказаного рішення суду, направила пенсійному органу відповідні матеріали, за результатами розгляду яких відповідачем відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги років на дату звільнення 25 років.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №140/5426/22, яке набрало законної сили 13 грудня 2022 року, визнано протиправним рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 23 травня 2022 року №248 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років. Зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту а частини першої статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, з 06 липня 2020 року, з урахуванням вислуги, яка становить 29 років 10 місяців 29 днів.

Як вбачається з протоколу ГУ ПФУ у Волинській області від 06 липня 2020 року за пенсійною справою 4 (Державна прикордонна служба України), на виконання рішення суду від 10 листопада 2022 року у справі №140/5426/22, ГУ ПФУ у Волинській області призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 54% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.14).

На звернення представника позивача щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, ГУ ПФУ у Волинській області листом від 22 березня 2023 року №0300-0504-8/13622 повідомило, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №140/5426/22 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту а частини першої статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, з 06 липня 2020 року, з урахуванням вислуги, яка становить 29 років 10 місяців 29 днів. Натомість, пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено умови призначення пенсії за вислугу років, а саме: з урахуванням календарної вислуги. Нарахований розмір пенсії, що виплачується з 01.02.2023 становить 7589,62 грн. Заборгованість за період з 06.07.2020 по 31.01.2023 в розмірі 215248,08 грн внесена для її погашення до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (а.с.13).

Вважаючи дії відповідача щодо призначення пенсії за вислугу років у розмірі 54% відповідних сум грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено умови призначення пенсій за вислугу років.

Пунктом а статті 12 Закону №2262-XII, визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б - д, ж статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Пунктом б статті 12 Закону №2262-XII, визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

Відповідно до пункту "б" вказаної статті особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

Відповідно до пункту "в" вказаної статті особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як вбачається з протоколу ГУ ПФУ у Волинській області від 06 липня 2020 року за пенсійною справою 4 (Державна прикордонна служба України), ОСОБА_1 був звільнений з військової служби в запас на підставі підпункту а пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 05 липня 2020 року. Вислуга років станом на 05 липня 2020 року становить: календарна 20 років 01 місяць 19 днів; пільгова 09 років 09 місяців 10 днів; всього: 29 років 10 місяців 29 днів (а.с.8,14).

Як слідує з вищевказаного протоколу, ГУ ПФУ у Волинській області призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту б частини першої статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 54% відповідних сум грошового забезпечення, обрахованого відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення) (а.с.14).

Разом з тим, такий обрахунок пенсійної виплати є необґрунтованим та протиправним, зважаючи на те, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №140/5426/22, яке набрало законної сили 13 грудня 2022 року, встановлено право ОСОБА_1 на призначення пенсії з урахуванням вислуги років 29 років 10 місяців 29 днів та зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту а частини першої статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, з 06 липня 2020 року, з урахуванням вказаної вислуги.

Таким чином, вказаним рішенням суду констатовано, що призначення пенсії ОСОБА_1 має бути проведено на підставі пункту а частини першої статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а її розмір повинен обраховуватись з урахуванням вислуги років 29 років 10 місяців 29 днів.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону №2262 пенсія за вислугу років позивачу призначається відповідно до пункту "а" статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Із змісту пункту а статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) вбачається, що пенсія за вислугу років в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення призначається лише особам, звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, а всім іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, в тому числі звільненим у запас - у розмірі 50 процентів.

Оскільки, у позивача наявна вислуга років 29 років 10 місяців 29 днів, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та позивача звільнено з військової служби у запас, пенсія за вислугу років позивачу має бути обрахована у наступному розмірі: за вислугу 20 років - 50 процентів, та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення (9 х 3 = 27 процентів), всього 77 відсотків.

Разом з тим, з урахуванням встановленого частиною другою статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб максимального обмеження розміру пенсії (70%), позивач набув право на призначення пенсії у розмірі 70% відповідного грошового забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 06 липня 2020 року, відповідачем протиправно застосовано розмір процентної складової грошового забезпечення 54%.

Крім того, при вирішені даного спору застосуванню підлягають також положення частини першої статті 6 КАС України, в якій зазначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Згідно з вимогами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до статті частини другої 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами не довів, що здійснюючи призначення позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 54% відповідного грошового забезпечення, діяв відповідно до закону, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, тому такі його дії є протиправними.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд у даній справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 54% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 06 липня 2020 року у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 54% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту а частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ з 06 липня 2020 року у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук