Справа № 904/2787/21 (904/311/23)
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
06 листопада 2023 рокуСправа №904/2787/21 (904/311/23)
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
за участі секретаря судового засідання Котляревської Г.С.
представника позивача Ткаченко О.В.
представника відповідача Норець В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро у підготовчому провадженні клопотання представника Дочірнього підприємства «Автоскладський завод №2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про закриття провадження у адміністративній справі за позовною заявою Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення надмірно сплачених грошових коштів, -
13.01.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій позивач просить:
- стягнути з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, за рахунок бюджетних асигнувань надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3 338 039,17 грн.;
- стягнути з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, за рахунок бюджетних асигнувань надміру сплачених грошових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води у сумі 799,42 грн.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 позовну заяву було залишити без руху.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 закрито провадження у справі №904/2787/21 (904/311/23) за позовом Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» до відповідача Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення надмірно сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3 338 039,17 грн., а справу №904/2787/21 (904/311/23) направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
14.07.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла справа №904/2787/21 (904/311/23).
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2023 дана справа №904/2787/21 (904/311/23) розподілена судді Бухтіяровій М.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №904/2787/21 (904/311/23), справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали для надання суду відзиву на позов та докази надіслання позивачу.
Цією ухвалою суду витребувано у відповідача - Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків докази отримання заяв позивача про повернення надміру сплачених грошових коштів від 21.01.2022, 31.05.2022, 22.06.2022, 01.08.2022 та інформацію щодо їх розгляду та прийняття рішення по суті заяв.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
14.08.2023 відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду через пропуск строку звернення до суду.
14.08.2023 відповідачем подано відзив, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить у задоволенні позову відмовити.
23.08.2023 від позивача на електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає не погодження з доводами відповідача.
28.09.2023 представником Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків подано через Електронний суд заяву про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 постановлено перейти до розгляду адміністративної справи № 904/2787/21(904/311/23) за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.10.2023 об 11:30 год.
Копію ухвали суду разом із судовими повістками надіслані сторонам.
10.10.2023 через Електронний суд від представника Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшло клопотання, в якому просив допустити його участь у судовому засіданні по справі №904/2787/21 (904/311/23) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 16.10.2023 клопотання представника Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.
У підготовче засідання 27.10.2023 прибули представники сторін. З метою надання можливості представнику відповідача надати пояснення щодо заявленого представником позивача клопотання про закриття провадження у справі, у засіданні оголошено перерву до 06.11.2023.
01.11.2023 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі.
03.11.2023 від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшли заперечення проти закриття провадження у справі.
У підготовче засідання 27.10.2023 прибули представники сторін.
Представник позивача у засіданні просила задовольнити клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із наявним провадженням у справі про банкрутство та підтверджено наявність спору між підприємством та Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків щодо не повернення надміру сплачених грошових коштів.
Представник відповідача проти закриття провадження у справі заперечував, просив відмовити у задоволенні такого клопотання та зазначив, що грошові кошти не повернуті, оскільки підприємством не дотримано визначеного податковим законодавством порядку, акцентуючи, що подані заяви невстановленої форми.
У судовому засіданні 06.11.2023 було оголошено вступну і резолютивну частини ухвали.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про закриття провадження у справі, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у передбачені цією нормою способи (частина перша статті 5 КАС України).
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України закріплено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін «суб`єкт владних повноважень» означає: орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Окрім того, у пункті 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України закріплена спеціальна юридична норма, відповідно до якої до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
Положеннями частини четвертої статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» було визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.
Після втрати чинності Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» такі особливості передбачає Кодекс України з процедур банкрутства (далі КУзПБ).
Пунктом 4 «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство.
Згідно з преамбулою КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, а за змістом частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до частини першої статті 7 КУзПБ спори стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
За змістом частини другої статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.
Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя цієї статті).
Аналіз змісту зазначених положень КУзПБ дає підстави дійти для висновку, що майнові вимоги мають бути безпосередньо пов`язані зі здійсненням провадження в такій справі, зокрема, стосуватися визнання недійсними правочинів, вчинених керуючим санацією (ліквідатором), або визнання права власності на майно боржника, оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника тощо.
До критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною в якій є боржник, відносяться також такі умови, за яких вирішення спору: стосується питання щодо формування активів боржника (майно, майнові права); впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки.
Правила визначення юрисдикції має насамперед визначати процесуальний кодекс, а не кодекс з консолідованими нормами матеріального права.
У пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України йдеться про звернення до суду з «майновими вимогами до боржника», а у статті 7 КУзПБ - про «всі майнові спори, стороною в яких є боржник».
Однак спеціальною нормою для визначення юрисдикції в цій справі має бути саме пункт 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого до господарської юрисдикції не відносяться спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань, визначених відповідно до Податкового кодексу України.
Ураховуючи відсутність чіткої правової визначеності юрисдикційності відповідного спору, а також сутність і правову природу спірних правовідносин, приписи процесуального закону мають превалюючу дію при розв`язанні колізій щодо обрання належної судової юрисдикції.
Тобто спори у межах справи про банкрутство, де однією із сторін є податковий орган, за характером і змістом відносин пов`язані з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань відповідно до Податкового кодексу України.
Враховуючи викладене, зважаючи, що заявлені позовні вимоги про стягнення надмірно сплачених грошових зобов`язань з податків та зборів відповідно до статті 43 Податкового кодексу України стосуються насамперед перевірки законності дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яким у спірних правовідносинах є Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, що свідчить про публічно-правовий характер спору, а отже підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
За таких обставин, клопотання представника позивача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 238, 239, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні клопотання представника Дочірнього підприємства «Автоскладський завод №2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про закриття провадження у адміністративній справі №904/2787/21 (904/311/23) - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.11.2023.

Суддя М.М. Бухтіярова