Справа № 280/3352/23
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 280/3352/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року (суддя Батрак Інна Володимирівна) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 30.03.2023 № 92 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити позивачу пенсію за віком з 23.03.2023.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 30.03.2023 № 92 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди її роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 14.02.1983, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.03.2023 щодо призначення пенсії за віком. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 858,88 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Представник позивача подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 23.03.2023 звернулася до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 30.03.2023 № 92 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У вказаному рішенні зазначено:

«Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вік заявниці: 60 років 10 місяців 17 днів.

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 23.03.2023.

Страховий стаж особи становить 18 років 1 місяць 5 днів, у тому числі страховий стаж для визначення права на пенсію з урахуванням вимог пункту 3-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону склав 19 років 3 місяці 28 днів.

За розглядом документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи:

- за трудовою книжкою від 14.02.1983 серії НОМЕР_1 , оскільки дату народження дописано іншим чорнилом;

- періоди ведення підприємницької діяльності з 06.02.2008 по 31.03.2008 та з 01.01.2009 по 31.03.2009 у зв`язку з відсутністю сум нарахованої заробітної плати в Реєстрі та з 01.01.2023 по 28.02.2023 у зв`язку з відсутністю сплати страхових виплат до Пенсійного фонду України.

Відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу».

Вважаючи протиправним вказане рішення, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. В позовній заяві зазначила, що спірними є період роботи позивача з 10.02.1985 по 20.11.1996, що складає 11 років 9 місяців 11 днів та з 01.12.1996 по 05.10.1999, що складає 2 роки 10 місяців 5 днів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що неналежне оформлення трудової книжки роботодавцем не може бути підставою для позбавлення працівника його права на пенсію.

Апелянт не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (29 років) ОСОБА_2 правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, висновкам суду першої інстанції та доводам сторін, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Трудова книжка позивача від 14.02.1983 серії НОМЕР_1 містить записи щодо періодів роботи з 15.01.1983 - зарахована до тимчасового райвузла зв`язку оператором зв`язку, 14.06.1983 - звільнена у зв`язку з доглядом за дитиною дошкільного віку; 16.06.1983 - прийнята буфетницею чайної № 3, 01.09.1983 - звільнена з посади за ст. 31 КЗпП РРФСР; 21.06.1984 - прийнята до Донецького центрального універмагу Міськуправління торгівлі на посаду продавця, 01.10.1988 - переведена старшим продавцем універмагу, 20.11.1996 - звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України; 01.12.1996 - прийнята на посаду менеджера зі збуту до ТОВ «ДОНІНВЕСТХОЛДИНГ», 05.10.1999 - звільнена за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України; 26.06.2015 - прийнята на посаду директора ТОВ «Супутник».

Як свідчать матеріали справи, пенсійним органом при обчисленні пенсії позивача не взята до уваги трудова книжка від 14.02.1983 серії НОМЕР_1 , оскільки на титульному аркуші трудової книжки дату народження дописано іншим чорнилом.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Станом на час початку ведення трудової книжки позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162).

Згідно з підпунктами 2.10, 2.11. пункту 2 Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома). Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіті також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т. п.). Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підстав документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Пунктом 2.12 Інструкції № 162 визначено, зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження проводяться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорту, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) та з посиланням на номер та дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рисою закреслюються, наприклад, колишнє прізвище, чи ім`я, по батькові, дата народження та записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки та засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Пунктом 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58, передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

При цьому, відповідно до пункту 18 Порядку № 656, відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналогічні норми містяться й у постанові Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» № 301, якою передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов`язок правильного ведення трудової книжки на адміністрацію підприємства, у зв`язку з чим недотримання відповідного порядку останньою не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до її страхового (пільгового) стажу.

Суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованими доводи апелянта про неможливість зарахування спірного періоди роботи, оскільки дату народження дописано іншим чорнилом, адже дату народження та правильність запису про неї в трудовій книжці можливо встановити шляхом звіряння з записами у паспорті ОСОБА_1 .

Більш того, за висновком суду апеляційної інстанції, відмова в призначенні пенсії не має бути формальною та непропорційною, адже не зарахування певних періодів трудової діяльності має великий негативний вплив на законні права та інтереси особи, а тому така підстава має носити законодавче підґрунтя та перевірку реальності наявного трудового стажу, про що містяться записи в трудовій книжці.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що задля ефективного поновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди її роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 14.02.1983, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.03.2023 щодо призначення пенсії за віком.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року в адміністративній справі № 280/3352/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 14 листопада 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 14 листопада 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова