Справа № 320/23493/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року № 320/23493/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія» до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Українська фінансова житлова компанія» звернулася до суду з позовом, в якому просить?визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економіки України від 12.05.2023 № 3483 «Про нарахування пені приватному акціонерному товариству «Українська фінансова житлова компанія», яким нараховано пеню Приватному акціонерному товариству «Українська фінансова житлова компанія» за несвоєчасно сплачені дивіденди до державного бюджету за результатами фінансово-господарської діяльності у 2021 році» згідно з доданим до наказу розрахунком, а саме: за період з 02.07.2022 по 16.01.2023 року в розмірі 21113718,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно прийнято наказ, що оскаржується, оскільки станом на 01.07.2022 року у позивача не існувало зобов`язання сплатити до Державного бюджету України дивіденди не пізніше 01.07.2022 року, оскільки виплаті дивідендів має передувати прийняття відповідного рішення, що, відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства», відноситься до виключної компетенції Загальних зборів Товариства, функцію яких, відповідно до Статуту Товариства, виконує Міністерство економіки України.

Позивач зазначив, що Мінекономіки, як контролюючий орган, притягнуло Товариство до відповідальності за те, що Мінекономіки, як орган управління корпоративним правами держави, в порушення статті 20 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», пункту 9 Порядку формування та реалізації дивідендної політики держави, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 702, не забезпечило реалізацію дивідендної політики держави шляхом прийняття у встановлений законом строк в межах корпоративних прав держави рішення про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів Товариством згідно зі Статутом товариства.

На думку позивача, чинне законодавство розділяє поняття «дивіденди» та «частина чистого прибутку», що сплачується до держбюджету, та встановлює різні правові наслідки неприйняття рішення про нарахування дивідендів до 01 травня, року, що настає за звітнім та не сплати дивідендів до 01 липня року, що настає за звітнім.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що Позивач сплатив дивіденди за підсумками господарської діяльності у 2021 році лише 16 січня 2023 року. В той же час, як відповідно до абзацу 7 частини 5 статті 11 Закону «Про управління об`єктами державної власності» за несвоєчасно сплачену суму дивідендів на державну частку центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності, нараховується пеня.

На думку Відповідача, сам факт сплати позивачем дивідендів за 2021 рік після дати 01.07.2022 року є підставою для нарахування пені.

Також, Відповідач зауважив, що Мінекономіки позбавлено будь-якої дискреції при вирішення питання нарахування пені, та у разі виявлення порушення Позивачем строків виплати дивідендів у повному обсязі, Відповідач зобов`язаний її нарахувати .

Відповідач зазначив, що дивідендна політика формується Урядом, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 702 затверджено Порядок формування та реалізації дивідендної політики держави, пунктом шостим якого визначено, що пеня на суму дивідендів (частину суми дивідендів), несвоєчасно сплачених господарським товариством, нараховується в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний календарний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати суми дивідендів або частини суми дивідендів включно.

Таким чином, відповідач вважає оскаржуваний наказ видано в межах повноважень, визначених статтею 11 Закону та у спосіб, передбачений Порядком нарахування пені шляхом видання наказу.

Також, на думку Відповідача, вчасне прийняття Міністерством, як органом управління, рішення про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів Товариством ставиться в залежність від виконання Товариством свого обов`язку, який випливає із установчого документа (статуту) та законодавства щодо подання до Міністерства фінансової звітності Товариства, перевіреної суб`єктом аудиторської діяльності.

Натомість, як вказав відповідач, позивачем вимоги Статуту та законодавства щодо аудиту виконано лише 22.12.2022 року шляхом подання до Міністерства листом від 26.12.2022 № 01-360/01/2022 звіту незалежного аудитора ТОВ «Ейч Ел Бі Юкреїн», що на думку відповідача, унеможливило прийняття Міністерством, як органом управління, рішення про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів Товариством, у встановлений законом строк.

Позивач, у свою чергу, подав відповідь на відзив, у якій вказує, що відповідно до Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» для фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб, відстрочено подання фінансової звітності та аудиторських звітів на період дії воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування. ?

Крім того, наказом Мінекономіки від 29.07.2022 № 2372 «Про річні загальні збори Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія» за 2021 рік», Мінекономіки, як органом управління, було погоджено відтермінування подання Товариством фінансової звітності з аудиторським висновком протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану.?

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив суд даний адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач про час, дату та місце проведення судових засідань належним чином повідомлений, явку свого уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомляв.

Протокольною ухвалою від 02.11.2023 суд, з урахуванням думки представника позивача, вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «Українська фінансова житлова компанія» є юридичною особою, що утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого належать державі в особі Міністерства економіки України.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та пункту 11.1. Статуту «Українська фінансова житлова компанія» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Вищий орган Товариства - Загальні збори. Функції загальних зборів Товариства виконує Міністерство економіки України.

Відповідно до пунктів 11, 12, 15 частини 2 статті 33 Закону «Про акціонерні товариства» до виключної компетенції Загальних зборів відноситься затвердження річного звіту Товариства, розподіл прибутку і збитків Товариства, затвердження розміру річних дивідендів.

Аналогічна норма міститься в пункті 11.7 Статуту Товариства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 березня 2022 року № 230 «Про затвердження базового нормативу відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2021 році господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави» затверджено базовий норматив відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2021 році (далі - базовий норматив) господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, а також господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків, у тому числі дочірніх підприємств, у розмірі 50 відсотків.

Наказом Міністерства економіки України від 29.07.2022 року № 2372 «Про річні загальні збори Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія» за 2021 рік» затверджено річний звіт Товариства за 2021 рік та зобов`язано в.о. голови Правління Товариства Вербицького Д.В. подати Загальним зборам Товариства протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану річний звіт, який включає фінансову звітність Товариства, разом з висновком незалежного аудитора для прийняття рішення Загальними зборами Товариства щодо розподілу чистого прибутку Товариства за результатами фінансово-господарської діяльності Товариства у 2021 році.

Листом від 26.12.2022 року № 01-360/01/2022 на виконання вимог Наказу Міністерства економіки України від 29.07.2022 року № 2372 «Про річні загальні збори Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія» за 2021 рік» Товариством направлено до Мінекономіки звіт незалежного аудитора ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮКРЕЙН» щодо аудиту фінансової звітності ПрАТ «Укрфінжитло» за рік, що закінчився 31.12.2021.

В свою чергу, відповідач, як суб`єкт управління корпоративними правами держави Товариства, 13.01.2023 року видав Наказ № 263 «Деякі питання Загальних зборів Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія», згідно якого звіт незалежного аудитора товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮКРЕЙН» щодо аудиту фінансової звітності приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія» за рік, що закінчився 31.12.2021, взято до відома без зауважень.

Затверджено розподіл чистого прибутку Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія» та розмір річних дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2021 році:

- 50 відсотків чистого прибутку в розмірі 77452 тис. гривень спрямовано на виплату дивідендів;

- 5 відсотків чистого прибутку в розмірі 7745,2 тис. гривень спрямовано до резервного капіталу;

- 45 відсотків чистого прибутку в розмірі 69706,8 тис. гривень спрямовано до цільового фонду для здійснення компенсації частини процентної ставки за доступним іпотечним кредитуванням.

16.01.2023 Приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» згідно платіжного доручення від 16.01.2023 року №35 сплачено до Державного бюджету України 50 відсотків чистого прибутку, що спрямовуються на виплату дивідендів в розмірі 77452333,00 гривні.

У подальшому, Наказом Міністерства економіки України від 25.04.2023 № 2517 «Про перерозподіл коштів із цільового фонду приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія» здійснено перерозподіл коштів з цільового фонду приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія», створеного для здійснення компенсації частини процентної ставки за доступним іпотечним кредитуванням, сформованого за рахунок чистого прибутку Товариства, отриманого за результатами фінансово - господарської діяльності Товариства у 2021 році, для сплати до державного бюджету частини чистого прибутку Товариства за 2021 рік у розмірі 40 відсотків, що дорівнює 61 961,6 тис. гривень.

16.05.2023 року Приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» згідно платіжної інструкції від 16.05.23 року № 112 сплачено до Державного бюджету України 40 відсотків частини чистого прибутку, що спрямовуються на виплату дивідендів в розмірі 61961866,00 гривень.

В свою чергу, 12.05.2023 року Міністерством економіки України, як контролюючим органом, видано Наказ від 12.05.2023 року № 3483 «Про нарахування пені приватному акціонерному товариству «Українська фінансова житлова компанія» за несвоєчасно сплачені дивіденди до державного бюджету за результатами фінансово-господарської діяльності у 2021 році» в розмірі 21 113 718,91 грн.

Як вбачається з розрахунку, доданого до наказу, що оскаржується, відповідач здійснив нарахування пені за період з 02.07.2022 по 16.01.2023.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного наказу, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Особливості управління акціонерними товариствами, у статутних капіталах яких є корпоративні права держави встановлені Законом України «Про управління об`єктами державної власності» від 21 вересня 2006 року №185-V, зі змінами (далі Закон №185-V) та підзаконними нормативними актами.

Статтею 1 Закону №185-V передбачено, що управління об`єктами державної власності це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

За змістом статті 3 Закону №185-V об`єктами управління державної власності є, зокрема, корпоративні права, що належать державі у статутних капіталах господарських організацій (далі - корпоративні права держави).

Відповідно до статті 4 Закону №185-V суб`єктами управління об`єктами державної власності є, зокрема: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи.

Відповідно до абазу 1 частини 5 статті 11 Закону №185-V господарська організація, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобов`язана спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзаців 4, 5 частини 5 статті 11 Закону №185-V господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у їх статутних капіталах.

В свою чергу, абзацом 7 частини 5 статті 11 Закону №185-V встановлено, що на суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності, нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно.

На виконання Наказу Міністерства економіки України від 13.01.2023 року № 263 «Деякі питання Загальних зборів Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія», вимог статті 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», Позивач 16.01.2023 року згідно платіжного доручення № 35 сплатив дивіденди до Державного бюджету України за результатами фінансово-господарської діяльності у 2021 році в розмірі 77452333,00 гривні.

У свою чергу, відповідач стверджує, що свій обов`язок перед державою щодо сплати дивідендів за підсумками господарської діяльності у 2021 році Приватне акціонерне товариство «Українська фінансова житлова компанія» виконало лише 16 січня 2023 року, у зв`язку з чим автоматично вступає в дію правило невідворотності відповідальності, тобто Мінекономіки за час прострочення виконання Позивачем свого обов`язку нараховує пеню.

При цьому, Мінекономіки посилається на таке.

Відповідно до абзацу 7 частини 5 статті 11 Закону №185-V пеня нараховується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності, тобто Мінекономіки.

Саме на виконання даної норми Мінекономіки прийнято наказ від 02.07.2013 року № 725, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.10.2013 року за № 1830/24362, яким затверджено Порядок нарахування пені на суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) якого знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків (надалі Порядок № 725).

Відповідно до п. 7 Порядку № 725 у місячний строк з дня отримання документів, визначених у пункті 3 цього Порядку, Мінекономрозвитку розраховує розмір пені на суму дивідендів (частину суми дивідендів), несвоєчасно сплачених господарським товариством, та приймає в установленому порядку наказ про нарахування пені, який підписує Міністр економічного розвитку і торгівлі України або його перший заступник, заступники.

Нарахування пені для позивача відбулось саме відповідно до механізму, визначеного даним Порядком.

З огляду на те, що такі учасники спірних правовідносин як суб`єкт управління корпоративними правами (тобто центральний орган виконавчої влади, який управляє корпоративними правами у статутному капіталі позивача) та орган, що нараховує пеню (Мінекономіки) співпадають в одній особі, документи, визначені пунктом 3 Порядку № 725, перебувають у розпорядженні Міністерства в силу подання позивачем до Мінекономіки фінансової звітності відповідно до вимог чинного законодавства.

Оскільки вказаних документів було достатньо для прийняття Міністерством управлінського рішення то 12.05.2023 видано наказ, що оскаржується.

Відповідач наголошує, що припис частини 5 статті 11 Закону №185-V є імперативним та не допускає можливості зволікати із сплатою дивідендів та нарахування пені.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статтею 11 Закону №185-V України встановлено обов`язок для господарської організації, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, спрямовувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів.

Однак, зазначена норма встановлює, що таке спрямування має відбуватися в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, єдиним порядком спрямування частини чистого прибутку на виплату дивідендів, який затверджений Кабінетом Міністрів України як центральним органом виконавчої влади, і який поширюється на усі господарські товариства, є Порядок формування та реалізації дивідендної політики держави, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 702 (надалі Порядок № 702).

Пункт 9 Порядку № 702 передбачає обов`язок суб`єктів управління корпоративним правами держави забезпечити реалізацію дивідендної політики держави шляхом прийняття в межах корпоративних прав держави рішень про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів господарськими організаціями.

Зазначене узгоджується із частиною 2 статтею 30 Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до якої виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства, та абзацом 4 статті 20 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», відповідно до якої суб`єкти управління об`єктами державної власності забезпечують реалізацію дивідендної політики держави стосовно господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, шляхом здійснення відповідних заходів щодо прийняття в межах корпоративних прав держави рішень про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів господарськими товариствами згідно з їх установчими документами та законодавством.

Таким чином, суд не заперечує правомірну участь Мінекономіки у формуванні разом з Мінфіном дивідендної політики держави відповідно до Порядку № 702.

Проте, реалізацію дивідендної політики згідно з пунктом 1 та пунктом 9 Порядку №702 забезпечують суб`єкти управління корпоративним правами держави шляхом здійснення заходів щодо прийняття в межах корпоративних прав держави рішень про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів господарськими організаціями згідно з їх установчими документами та законодавством.

Суд зауважує, що зазначеними нормами не передбачено обов`язку господарських організацій самостійно спрямовувати дивіденди до державного бюджету України, а вказано на обов`язок суб`єкта управління корпоративними правами держави приймати відповідні рішення з урахуванням затверджених базових нормативів частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності господарських організацій у поточному фінансовому році.

В той же час, станом на 01 травня 2022 року (граничний строк для прийняття рішення про виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності за 2021 рік) органом управління Товариства - Мінекономіки, не було прийнято рішення про сплату дивідендів Товариством, і, відповідно, у Товариства не виникло обов`язку сплатити дивіденди у строк до 01 липня 2022 року.

Абзацом 5 частини 5 статті 11 Закону визначений строк (не пізніше 1 липня, що настає за звітним) для сплати лише тих дивідендів, які були нараховані станом на 1 липня, а не тих, що будуть нараховані після 1 липня.

Сама лише наявність Постанови про встановлення базового нормативу та встановленого у Законі строку для сплати дивідендів не зобов`язує Товариство спрямовувати дивіденди до державного бюджету України на підставі абзацу 5 частини 5 статті 11 Закону, без відповідного рішення органу управління корпоративними правами держави.

Держава, будучи власником акціонерного товариства, має бути зацікавлена у вчасному прийнятті рішень, спрямованих на реалізацію дивідендної політики, зокрема щодо встановлення суми, порядку сплати дивідендів, у строки, встановлені законом, та порушення суб`єктом управління корпоративними правами держави строків прийняття такого рішення не може означати порушення норм Закону з боку акціонерного товариства.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26 липня 2022 року у справі № 640/9680/19.

Поміж іншого, суд зауважує, що Законом №185-V встановлений строк як для прийняття рішення про нарахування дивідендів - до 01 травня року, що настає за звітним, так і для їх сплати - до 01 липня року, що настає за звітнім.

В свою чергу, законом встановлені різні юридичні наслідки як у разі неприйняття рішення про нарахування дивідендів у встановлений законом строк, так і у разі не сплати дивідендів у встановлений законом строк.??

Так, відповідно до частини 5 статті 11 Закону №185-V господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів.?

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у їх статутних капіталах.?

На суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності, нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно.?

Тобто, у разі прийняття господарським товариством у строк до 01 травня року, що настає за звітнім, рішення про сплату дивідендів, але не сплати їх в строк до 01 липня року, що настає за звітнім, то Мінекономіки має право нарахувати пеню.? ?

В той же час, відповідно до статті 20 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» у разі не прийняття господарським товариством рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним, то товариство сплачує до держбюджету до 1 липня року, що настає за звітним, частину чистого прибутку в розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, установленими на відповідний рік, на державну частку, але не менше 90 відсотків.?

Тобто, у разі не прийняття господарським товариством рішення про нарахування дивідендів у строк до 01 травня року, що настає за звітнім, Законом встановлені інші юридичні наслідки сплата до Державного бюджету України частини чистого прибутку в розмірі 90 відсотків.

Судом встановлено, що Товариство, за рішенням органу управління, сплатило до Державного бюджету України частину чистого прибутку в розмірі 90 відсотків, 50 відсотків з яких спрямовано на виплату дивідендів згідно Наказу Мінекономіки від 13.01.2023 № 263, 40 відсотків спрямовано на виплату дивідендів згідно Наказу Мінекономіки від 25.04.2023 № 2517.?

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що Мінекономіки, як органом управління, прийнято рішення про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів Товариством після 01 травня 2022 року у зв`язку із невиконанням Позивачем свого обов`язку щодо подання до Міністерства фінансової звітності Товариства, перевіреної суб`єктом аудиторської діяльності, що в свою чергу, має наслідком нарахування Міністерством, як контролюючим органом, пені за несвоєчасну сплату Товариством дивідендів до Державного бюджету України, з огляду на наступне.

Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і наразі.

У свою чергу, у зв`язку із запровадженням воєнного стану Законом України Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни відстрочено подання фінансової звітності та аудиторських звітів на період дії воєнного стану. ?

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.?

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Закону у період дії воєнного стану або стану війни, а також протягом трьох місяців після його завершення до фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб не застосовується адміністративна та/або кримінальна відповідальність за неподання чи несвоєчасне подання звітності та/або документів, визначених підпунктом 1 цього пункту.?

Саме на виконання вимог підпункту 1 пункту 1 вищезазначеного Закону Мінекономіки видало наказ від 29.07.2022 року № 2372 «Про річні загальні збори Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія» за 2021 рік», яким затверджено річний звіт Товариства за 2021 рік та зобов`язано в.о. голови Правління Товариства Вербицького Д.В. подати Загальним зборам Товариства протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану річний звіт, який включає фінансову звітність Товариства, разом з висновком незалежного аудитора для прийняття рішення Загальними зборами Товариства щодо розподілу чистого прибутку Товариства за результатами фінансово-господарської діяльності Товариства у 2021 році.?

Таким чином, відстрочення подання Товариством фінансової звітності з аудиторським висновком погоджено для Товариства органом управління корпоративним правами держави - Мінекономіки, шляхом видання вищезазначеного наказу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 26840,00 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп., що підтверджується наявною у справі платіжною інструкцією № 220 від 30.06.2023.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 26840,00 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень?Міністерства економіки України.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економіки України від 12.05.2023 №3483 «Про нарахування пені приватному акціонерному товариству «Українська фінансова житлова компанія».

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства економіки України (код ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія» () судовий збір у сумі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.