Справа № 420/17604/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , діючої в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та до Кілійського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог

До суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 , діюча в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ) із позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі відповідач-1, ГУ ДМСУ в Одеській області) та до Кілійського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі відповідач-2, Кілійський відділ ГУ ДМСУ в Одеській області), в якій просить

- визнати протиправними дії Кілійського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (відповідь №Ц-3/5133-23/5133/8-23 від 26.04.2023) щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача

На обґрунтування вказаних позовних вимог позивачка зазначає, що у березні 2023 року вона разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2 звернулась до Кілійського відділу ГУ ДМСУ в Одеській області з проханням щодо оформлення та видачі її неповнолітньому сину паспорта у вигляді паспортної книжечки зразка 1994 року. Однак у видачі паспорта громадянина України її дитині було відмовлено, про що свідчать відповіді відповідачів № Ц-3/5133-23/5133/8-23 від 26.04.2023, №Ц-206/6/5101-23/5100.4.1/283-23 від 14.04.2023, незважаючи на те, що дитина має законне право на отримання паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки. При цьому, вказані листи відповіді містять перелік нормативно-правових актів та цитує окремі їх норми, що не вирішує проблеми з отримання на законних підставах паспорта громадянина України у формі книжечки. При цьому, позивачкою був наданий відповідний перелік документів, визначений Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким передбачено оформлення та видачу паспорта без будь-яких судових тяганин.

04.08.2022 відповідачем - ГУ ДМСУ в Одеській області надано відзив на позов, яким заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що відповідно до Положення про Кілійський відділ затвердженого наказом Головного управління, Кілійський відділ є структурним підрозділом Головного управління та не є юридичною особою публічного права відповідно до зазначеного Положення, а тому належним відповідачем у даній справі є ГУ ДМСУ в Одеській області. 30.03.2023 р. до Кілійського відділу звернувся ОСОБА_2 та його законний представник ОСОБА_1 із заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ у вигляді книжечки без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) і без присвоєння унікального номера запису в ЄДЦР (УНЗР) у зв`язку з релігійними переконаннями. 26.04.2023 Кілійський відділ у межах строку визначеного ЗУ "Про звернення громадян" надав позивачам письмову відповідь на їх заяву з відповідними роз`ясненнями щодо отримання паспорта громадянина України, вказавши на відсутність законних підстав для оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ. При цьому, відповідач відмічає, що в обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що Положенням про паспорт громадянина України передбачено два рівнозначних альтернативних варіанта оформлення документа, що підтверджує особу власника та підтверджує громадянство України, а саме: паспорт у вигляді паспортної книжечки або паспортна картка. Проте, відповідно до п. З постанови Верховної ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» від 26.06.1992 бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. ГУ ДМС в Одеській області вважає, що постанова Верховної ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» від 26.06.1992, є актом нижчої юридичної сили та повинна застосовуватись виключно в тій частині, яка не перешкоджає закону. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-УІ (далі - Закон) документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Згідно ч. 1 ст. 13 цього Закону документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, зокрема, паспорт громадянина України. Враховуючи викладене, ч. 1 ст. 14 Закону є загальною нормою, яка передбачає форму всіх вищезазначених документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Однак, відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону (спеціальна норма) паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Отже, законодавцем чітко визначено, що паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій. Разом з тим, частиною четвертою статті 13 Закону особам гарантується право на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія. Відтак, частина четверта статті 13 Закону чітко визначає, які саме дані можуть не вноситись до безконтактного електронного носія. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (далі - Порядок) (у редакції, чинній на момент звернення позивача до відповідачів) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм. Пунктом 2 Порядку зазначено, що паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Відповідно до пункту 3 постанови № 302, прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 р., є чинним протягом строку, на який його було видано. Слід зазначити, що наказ № 320 був документом який встановлював порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки. Наказ № 320 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 13 квітня 2012 року № 320» № 161 від 01.03.2018. Враховуючи викладене, на день звернення Позивача із заявою, у ГУ ДМС України в Одеській області були відсутні правові підстави для видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки. На підставі вище викладеного, заява позивачів була розглянута на підставі Закону України «Про звернення громадян» та надано відповідь на порушені в заяві питання. Враховуючи викладене, рішення про відмову в оформлені паспорту громадянина України не приймалось та не могло бути прийняте враховуючи той факт, що з заявою встановленого зразку про отримання паспорта громадянина України позивачі не зверталися. Крім того, доводи позивачів щодо дискримінації громадян з боку ГУ ДМС в Одеській області за релігійною, віковою ознакою або порушення права на ім`я, нічим не підтверджені. Твердження позивача про присвоєння ОСОБА_2 унікального коду (індивідуального штрих-коду) замість ім`я та використання цього числового коду замість ім`я, позивачами документально не доведено. При цьому, жодних виключень за релігійними переконаннями громадян стосовно форми та порядку видачі паспорту ані Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», ані Положення про паспорт громадянина України, затверджене 26.06.1992 постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ, на день звернення позивачів до суду - не містили. ГУ ДМС в Одеській області не вважає відмову відповідача від надання позивачу паспорту у вигляді книжечки, як неспіврозмірне обмеження свободи позивача на вираження своїх релігійних поглядів та переконань, втручання в особисте та сімейне життя оскільки, держава має право мати інформацію щодо своїх громадян для захисту суспільної безпеки і порядку. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до частини другої Закону кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України, то ОСОБА_2 не може відмовитись від виконання обов`язку отримання паспорту посилаючись на релігійні переконання. Відповідач також вважає, що дана справа не підлягає під ознаки типової справи згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі Пз/9901/2/18, оскільки стосовно першої ознаки зразкової справи саме позивач фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки відповідно Положення про паспорт громадянина України, затвердженим 26.06.1992 року постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ. Проте, позивачі не звертались із відповідною заявою та за відсутністю необхідних документів можна дійти висновку про відсутність факту відмови у видачі паспорту у формі книжечки. Крім того, ні Балтським сектором, а ні ГУ ДМС України в Одеській області не приймалось рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки. Стосовно третьої ознаки зразкової справи, а саме предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, то під час надання відповіді ГУ ДМС в Одеській області не було зазначено, що відмова ОСОБА_2 у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки пов`язана саме з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 21.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Позивачка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.21).

30.03.2023 року до Кілійського відділу ГУ ДМСУ в Одеській області звернулись ОСОБА_2 та його законний представник ОСОБА_1 із заявою про оформлення і видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки без використання засобів Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку зі своїми релігійними переконаннями. Додатком до цієї заяви є 1) свідоцтво про народження ОСОБА_2 , 2) дві фотокартки дитини розміром 3,5 x 4,5 см ОСОБА_2 , 3) заява ОСОБА_2 , за формою про видачу паспорта відповідно до наказу МВС України № 320 від 13.04.2012 та наказу МВС України 456 від 06.06.2019 р. тощо ( а.с. 13-15).

07.11.2023 року Кілійський відділ ГУ ДМСУ в Одеській області за результатами розгляду заяви щодо видачі паспорту громадянина України у вигляді книжечки, зразка, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ та відповідно до Закону України «Про звернення громадян», листом за вих. № Ц-3/6/5133-23/5133/8-23 повідомило ОСОБА_2 про те, що оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 1 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», яким затверджено, зокрема, зразок бланка, його технічний опис, порядок подання заяв, організація його видачі, оформлення та видача паспорта. Отже, переконання особи, належність до окремих соціальних груп не можуть бути законною підставою для увільнення від своїх обов`язків перед державою або відмови від виконання законів. Крім того, виходячи із системного аналізу норм права, видача документу, що посвідчує особу (незалежно від його вигляду - книжка чи картка, що містить безконтактний електронний носій) не можлива без обробки персональних даних особи. Заява про видачу паспорту підтверджує волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних, оформлені засобами Єдиного державного демографічного реєстру документи забезпечують більш надійний ступінь захисту від втручання, пошкодження чи втрати інформації у порівнянні з документами на паперових носіях. Паспорт громадянина України є необхідним документом для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою та ін. Враховуючи викладене, у ДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ. ( а.с. 16)

11.04.2023 року ГУ ДМСУ в Одеській області за результатами розгляду заяви щодо видачі паспорту громадянина України у вигляді книжечки, зразка, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ та відповідно до Закону України «Про звернення громадян», листом за вих. № Ц-3/6/5133-23/5133/8-23 повідомило ОСОБА_2 про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» з 01.01.2016 запроваджено оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року визначає Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 червня 2019 року № 456, яким передбачено оформлення паспорта зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. При зверненні до ГУДМС України в Одеській області ОСОБА_3 не надано відповідного рішення суду, тому підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, відсутні. ( а.с.17-18)

Вважаючи відмову Кілійського відділу ГУ ДМСУ в Одеській області у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ протиправною, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Згідно з статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження й забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Положення Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції гарантується.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За змістом частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.

Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI), зокрема,

- суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи. ( частина перша ст. 1 цього Закону);

- єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина. ( абзац перший частини першої статі 4 цього Закону)

- єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування. ( абзац третій частини першої статі 4 цього Закону)

- документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, у т.ч. паспорт громадянина України. ( п.п. " а " пункту 1 частини 1 ст. 13 цього Закону);

- паспорт громадянина України містять безконтактний електронний носій ( ч. 3 ст. 13 цього Закону);

- паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України ( частина перша статті 21 цього Закону);

- кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. ( частина друга статті 21 цього Закону);

- паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. ( частина четверта статті 21 цього Закону)

- до паспорта громадянина України вноситься така інформація, зокрема, унікальний номер запису в Реєстрі; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи; податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків) або повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган). У разі наявності повідомлення про відмову від реєстраційного номера облікової картки платника податків проставляється слово "відмова" ( пункти 7, 13-15 частини сьомої ст. 21 цього Закону).

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України ( надалі - Положення №2503-ХІІ), якою передбачено, зокрема,

- паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. ( пункт перший цього Положення);

- паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. ( пункт другий цього Положення);

- бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. ( пункт третій цього Положення);

- видача та обмін паспорта провадиться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина. ( пункт 12 цього Положення);

- для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України. ( пункт 13 цього Положення).

Відповідно до частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України" від 25.03.2015 р. № 302 ( далі - постанова КМ України № 302), якою установлено

- затвердити: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; - затверджено зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4 ( абзаци другий -третій пункту 1 цієї Постанови);

- затвердити Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, що додається. ( абзац четвертий пункту 1 в редакції Постанови КМ № 745 від 26.10.2016, яка набрала чинності з 1 листопада 2016 року);

- запровадити із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру:

з 1 січня 2016 р. оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII;

з 1 листопада 2016 р. оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою. ( пункт 2 в редакції Постанови КМ № 745 від 26.10.2016, яка набрала чинності з 1 листопада 2016 року);

- установити, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється ( абзац третій пункту 3 цієї Постанови);

- державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. ( абзац 6 пункту 3 в редакції постанови КМ № 398 від 03.04.2019).

Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМ України № 302, в редакції постанови КМ України 26.10.2016 р. № 745, передбачено, зокрема

- оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто. ( п.п. 1. пункт 7 цього Порядку);

- до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація, зокрема, як: біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи. Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи. (пункт 131 цього Порядку).

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 398 Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України ( далі- Тимчасовий порядок № 456), яким передбачено

- цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до Постанови №302, Постанови №398, Положення №2503-XII, визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку. ( пункт 1 Тимчасового порядку №456)

- паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року № 353 Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України, дію якого відновлено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року №415 Про зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 р. № 185 ( пункт 2 Тимчасового порядку №456);

- оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи ДМС), зокрема, особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто. ( пунктом 3 Тимчасового порядку № 456)

- оформлення і видача паспорта здійснюються протягом 30 календарних днів з дня подання особою до територіального підрозділу ДМС заяви та документів для оформлення і видачі паспорта. Заява та документи для оформлення і видачі паспорта (у тому числі для вклеювання фотокартки) подаються заявником до територіального підрозділу ДМС за зареєстрованим місцем проживання особи.( пункти 4-5 Тимчасового порядку №456).

VI. Оцінка суду

З урахуванням вище перелічених обставин справи та обґрунтованості позовних вимог, ключовим питанням у даній справі є наявність законних підстав для видачі паспорта у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ особі, яка досягла 16-річного віку, у зв`язку з релігійними переконаннями.

Судом встановлено, що позивачка разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2 звернулась до Кілійського відділу ГУ ДМСУ в Одеській області з проханням щодо оформлення та видачі її неповнолітньому сину паспорта у вигляді паспортної книжечки зразка 1994 року у зв`язку з досягненням 16-річного віку відповідно до Положення №2503-ХІІ без згоди на обробку персональних даних, передачу будь-яких даних про себе до Єдиного демографічного реєстру тощо з наданням переліку документів для його оформлення.

За результатами вказаної заяви Кілійським відділом ГУ ДМС України в Одеській області надана відповідь про відсутність правових підстав для оформлення та видачі неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Вирішуючи спірність вказаного питання, суд враховує наступне.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, враховуючи предмет, підстави та обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що при вирішенні даних спірних правовідносин підлягають застосовуванню висновки Верховного Суду у справі № 420/4049/20, викладені у постанові від 18 листопада 2021 року з огляду на їх подібність. Так, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у вказаній справі дійшла висновків, зокрема, що питання щодо права особи на отримання паспорта України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ, у зв`язку з ненаданням нею згоди на обробку персональних даних було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі, за результатами розгляду якої 19.09.2018 була винесена постанова у справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18). Так, у вказаній справі Верховний Суд зробив висновок, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було встановлене законом) не було необхідним у демократичному суспільстві у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції.

Крім того, суд зазначає, що питання щодо права особи на отримання паспорта України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ, у зв`язку з ненаданням нею згоди на обробку персональних даних було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі, за результатами розгляду якої 19.09.2018 була винесена постанова у справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

Так, згідно з п. 21 частини першої статті 2 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Відповідно до частини десятої статті 290 КАС України у рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи, Верховний Суд додатково зазначає:

1) ознаки типових справ;

2) обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм;

3) обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) визначені наступні ознаки типових справ:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

З огляду на сторони та заявлені у справі, що розглядається, позовні вимоги, судом встановлено, що дана справа містить визначені Верховним Судом ознаки типової справи.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача-1 з приводу недоречності застосування при вирішенні даних спірних правовідносин висновки Великої Палати Верховного Суду у вказаній зразковій справі через те, що позивач не звертався з відповідною заявою з додатками до відповідача, у відповіді на заяву позивача не було зазначено, що відмова позивачці у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки пов`язана з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних.

Так, суд вказує, що предмет даної адміністративної справи, як і предмет зразкової пов`язаний з вимогами щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки. Той факт, що позивач бажає отримати паспорт саме у паперовій формі, а не у формі безконтактного електронного носія сам по собі свідчить про те, що позивач не бажає надавати свою згоду на обробку персональних даних. Тому той факт, що відповіді відповідачів, не містили в собі такої підстави як ненадання позивачем згоди на обробку персональних даних, не свідчить про те, що предмети спору у цій та зразковій адміністративних справах є різними.

Щодо покликання відповідача-2 на Постанову Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, якою затверджено Положення про паспорт громадянина України, як підстава для оскаржуваної відмови, то суд вказує про таке.

Як зазначалось вище, отримання паспорта громадянина України у формі книжечки передбачено Постановою № 2503-ХІІ, пунктом 3 якої передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 185" від 12.06.2013 № 415 відновлено дію Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України" від 04.06.1994 № 353, якою затверджено зразок бланка паспорта громадянина України (у вигляді паспортної книжечки).

З огляду на вказане та враховуючи, що на час виникнення спірних правовідносин вказане Положення про паспорт громадянина України не втратив чинності та пунктом 3 вказаного Положення визначено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України 1994 року, суд вважає дану відмову відповідача протиправною.

При цьому, суд зауважує, що постанова КМ України № 302 не може бути застосована до вказаних спірних правовідносин, оскільки звернення до територіального підрозділу ДМС із заявою-анкетою відповідно до згаданого Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302, слугуватиме підставою для оформлення їй паспорта громадянина України у формі безконтактної картки з імплантованим у неї носієм інформації, а також означатиме, що зазначені в цій заяві відомості, відповідно до названого вище Порядку, підлягатимуть внесенню до Єдиного державного демографічного реєстру, з чим, власне, і не погоджуються позивачка та її неповнолітній син.

Крім того, відмова у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII була предметом розгляду у зразковій справі та була визнана неправомірною.

У постанові від 19.09.2018 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря. З урахуванням викладеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

За правилами статті 291 КАС України правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 19.09.2018 у згаданій зразковій справі, є обов`язковим для судів при ухваленні рішень у типових справах.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач-1 стверджує, що Кілійським відділом ГУ ДМСУ в Одеській області не приймалося рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України в формі книжечки, а заява позивача була розглянута як звернення у межах строку визначеного Законом України Про звернення громадян та надано письмову відповідь з відповідними роз`ясненнями щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України.

Суд не погоджується з вказаною позицією ГУ ДМСУ в Одеській області, оскільки по суті відповідь відповідача-2 на заяву ОСОБА_4 є відмовою у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки зразка 1994 року.

Аналогічні висновки щодо листа міграційної служби, який за своїм змістом є рішенням за результатами розгляду заяви, викладені в постанові Верховного Суду від 10.12.2020 р. у справі № 240/575/20.

Щодо позиції ГУ ДМС України в Одеській області стосовно належного відповідача у даній справі, то суд вказує про таке.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відтак, ГУ ДМС України в Одеській області, як територіальний орган, і Кілійський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, як територіальний підрозділ ДМС України, у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, є окремими суб`єктами владних повноважень, кожен з яких наділений власними управлінськими функціями та повноваженнями.

Оскільки позивачка, діючи в інтересах неповнолітньої дитини звернулась із вказаною заявою до Кілійського відділу ГУ ДМС України в Одеській області, як територіального підрозділу ДМС України, і останній надав відповідь, яка є предметом оскарження у даній справі, то в межах даних спірних правовідносин належним відповідачем є Кілійський відділ Управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Оскільки під час розгляду даної справи, суд дійшов висновку, що Кілійський відділ Управління Державної міграційної служби України в Одеській області протиправно відмовив у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ, тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Кілійського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (відповідь №Ц-3/5133-23/5133/8-23 від 26.04.2023) щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII, то суд зазначає наступне.

Частиною 7 статі 16 Закону №5492-VI передбачено виключний перелік підстав, за наявності яких уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа, зокрема, у разі, якщо заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа ( пункт 3 частини 7 цієї статі).

Суд наголошує, що реалізація волевиявлення особи на отримання паспорта, незалежно від його форми, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу разом із об`єктивно необхідними для цього документами, зокрема, для паспорта зразка 1994 року - двома фотокартками і свідоцтвом про народження.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суд від 21 листопада 2018 року у справі №821/1974/17, від 26 червня 2019 року у справі №0840/3992/18, від 19 липня 2019 року у справі №2340/2876/18, від 25 липня 2019 року у справі №807/85/18, від 07 серпня 2019 року у справі №520/11053/18, від 29 листопада 2019 року у справі № 260/1414/18.

Частиною 4 ст.245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин щодо наявності у позивача права на отримання паспорту громадянина України у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях) у відповідача не має права діяти на власний розсуд, а саме оформлювати або не оформлювати паспорт у вигляді паспортної книжечки.

Проте вказаний обов`язок відповідач повинен виконати при наявності відповідних документів, надання яких встановлено законодавством.

Відповідно до наказу МВС України від 06.06.2019 року № 456 Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України для оформлення паспорту особа, яка досягла 16-річного ріку, або її законний представник подає:

1) заяву;

2) рішення суду;

3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави;

4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями(ем) або особами(ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;

5) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см;

6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи;

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Заявник, який звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку, додатково подає (за наявності) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, на ім`я якої оформлюється паспорт.

За відсутності таких документів стосовно цієї особи проводиться процедура встановлення особи, визначена в розділі VIII цього Тимчасового порядку. У такому випадку заявник подає письмове звернення у довільній формі, у якому зазначаються адреси місць проживання, навчання, роботи, перебування в установах виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які залучатимуться до проведення процедури встановлення цієї особи.

Таким чином, обов`язковою умовою для оформлення та видачі паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях) позивачу є подання нею заяви разом з необхідними документами.

Як вбачається з матеріалів справи, то при зверненні до Кілійського відділу ГУ ДМСУ в Одеській області у додатках до заяви від 30.03.2023 року про оформлення і видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки вказані 1) свідоцтво про народження ОСОБА_2 , 2) дві фотокартки дитини розміром 3,5 x 4,5 см ОСОБА_2 , 3) заява ОСОБА_2 , за формою про видачу паспорта відповідно до наказу МВС України № 320 від 13.04.2012 та наказу МВС України 456 від 06.06.2019 р. тощо ( а.с. 13-15).

Крім того, оскаржувана відмова Кілійського відділу ГУ ДМСУ в Одеській області не містила таких підстав, як не недотриманням позивачкою вимог щодо заяви та інших документів, поданих до неї, а тому доводи відповідача-1 з цього питання є необґрунтованими.

Визначаючись з належним та ефективним способом захисту порушених прав неповнолітньої дитини позивачки, суд враховуючи висновки Верховного Суду викладені в постанові від 19 липня 2021 року у справі № 280/851/20, вказує, що належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

З огляду на визнання оскаржуваної відмови Кілійського відділу ГУ ДМС України в Одеській області протиправною, суд вважає, що зобов`язання Кілійський відділ ГУ ДМС України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт у формі книжечки у зв`язку з досягненням ним 16-річного віку є належним та достатнім способом захисту її порушеного права у цій справі.

Вказане узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, а також на спосіб захисту, який визначив цей суд, коли ухвалював постанову від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17, визнавши належним способом відновлення порушеного права саме зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 420/4049/20, від 21 грудня 2022 року у справі № 420/5353/20.

Разом з тим, визначена позивачем позовна вимога про зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області оформити й видати паспорт громадянина України не є похідною вимогою від позовної вимоги про визнання протиправними дій Кілійського відділу ГУ ДМС України в Одеській області, а тому позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню. При цьому, предметом розгляду у даній справі не були рішення, дії чи бездіяльність ГУ ДМС України в Одеській області, що свідчить про відсутність спірних публічно-правових відносин між позивачкою та ГУ ДМС України в Одеській області в межах даної справи.

VII. Висновок суду

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5, п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI розподіл судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 74-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , діючої в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, буд. 44, м. Одеса, 65014, ) та до Кілійського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Миру, буд. 60, м. Кілія, Одеська обл., 68303, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Кілійського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (відповідь №Ц-3/5133-23/5133/8-23 від 26.04.2023) щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Кілійський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна