Справа № 200/6337/23
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 листопада 2023 року Справа №200/6337/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Дмитрієв В.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

8 листопада 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Державної казначейської служби України з вимогою:

- стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 462559,90 грн.

Відповідно до частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, в адміністративному позові визначено відповідачами: Головне управління Національної поліції в Донецькій області та Державну казначейську службу України, проте позовні вимоги до Головного управління Національної поліції в Донецькій області не викладені.

Також слід зазначити, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно вищезазначеної ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Разом з тим, правову категорію зміст позовних вимог слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Відповідно до приписів частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, визначальною підставою звернення до суду із позовною заявою є ймовірне на думку позивача порушення його прав, свобод чи інтересів рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач, просить суд стягнути матеріальну шкоду в сумі 462559,90 грн.

При цьому зауважую, що у даному випадку позивачем не оскаржуються дії, бездіяльність чи рішення суб`єкта владних повноважень, а заявляються лише вимоги щодо стягнення коштів.

Так, в адміністративному позові позивач посилається на рішення суду №200/4943/22 щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію позивачеві, при цьому копія вказаного рішення не додана до адміністративного позову, а також не зазначено, чи визнана вказаним судовим рішенням бездіяльність державного органу, Головного управління Національної поліції України в Донецькій області, протиправною, що є підставою для звернення до суду з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Звертаю увагу позивача на те, що відповідно до частини 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Також, зазначаю, що відповідно до ч.ч. 4, 7 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналогічні положення містяться в ч. 2 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

В порушення наведених вимог Кодексу позивач не додав до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так в адміністративному позові зазначено про те, що несвоєчасне призначення пенсії сталося з вини представників Головного управління Національної поліції України в Донецькій області. Проте, доказів на підтвердження зазначеного до позовної заяви не додано.

Тобто, позивачем в порушення зазначених вимог статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України не надано докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, вважаю, що позивачем не дотримані вимоги ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, частиною другої статті 46 КАС України визначено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Тобто, при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі суд має встановити статус позивача (фізичної особи) - громадян України, іноземець чи особа без громадянства.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 13 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі Закон № 5492-VI), документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно з частиною четвертою статті 160 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як наслідок, при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі суддя має встановити, крім іншого, особу позивача і її громадянський статус (громадян України, іноземець чи особа без громадянства).

Дослідивши додані до адміністративного позову матеріали встановлено, що позивачем не надано докази, на підставі яких суд мав би можливість встановити статус позивача.

Також, положеннями статті 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі засоби зв`язку.

Позивачем, в порушення зазначених вимог, не зазначено в адміністративному позові ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача-2 та засоби зв`язку з ним.

За приписами частини 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом:

- викладення позовних вимог відповідно до визначеного складу учасників справи та визначення змісту позовних вимог;

- подання доказів, на підставі яких суд мав би можливість встановити статус позивача;

- подання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- зазначенням у адміністративному позові ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача 2 та засоби зв`язку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви: десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною, та її буде повернуто позивачу.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.С. Дмитрієв