Справа № 400/3827/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/3827/23

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,

повний текст судового рішення

складено 09.06.2023, м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, а саме:

- визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку, загальною кількістю 135 діб;

- зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки, загальною кількістю 135 діб.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку, загальною кількістю 78 діб;

- зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2015, 2018, 2019, 2021 роки, загальною кількістю 78 діб.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги відповідача обґрунтовано тим, що у межах спірних правовідносин апелянтом у повному обсязі, а також у відповідності до вимог чинного законодавства, обраховано розмір компенсації за невикористані дні відпустки та визначено кількість невикористаних днів відпустки.

При цьому, апелянт наголошує, що положеннями ЗУ «Про Національну поліцію» та прийнятими до нього підзаконними нормативно-правовими актами чітко врегульовано питання виплати грошової компенсації за невикористану частину відпустки поліцейським, які звільняються зі служби, а саме встановлено, що виплата грошової компенсації за невикористані дні відпустки передбачена виключно за невикористані дні в році звільнення.

Крім того, апелянт вважає, що позивачем пропущено строки звернення до суду.

В свою чергу, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання спірної грошової компенсації.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 листопада 2015 року позивача прийнято на службу до Національної поліції України.

Наказом від 10 жовтня 2022 року № 432 о/с позивача звільнено із займаної посади за власним бажанням на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» з 13 жовтня 2022 року.

При цьому, в наказі зазначено про виплату компенсації за невикористані 23 доби щорічної чергової основної відпустки та 5 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік.

На запит позивача Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області надано інформацію від 07 квітня 2023 року, згідно з якою за 2015 рік чергова оплачувана відпустка позивачу не надавалась і становить 3 доби.

Крім того, 24 квітня 2023 року Департаментом стратегічних розслідувань видано довідки щодо використання позивачем відпусток за 2016-2022 роки, а саме: за 2017 рік основна та додаткова відпустки використані в повному обсязі; за 2018 рік не використано 22 доби основної та 1 добу додаткової відпусток; за 2019 рік не використано 16 діб основної та 2 доби додаткової відпусток; за 2020 рік основна та додаткова відпустки використані в повному обсязі; за 2021 рік не використано 30 діб основної та 4 доби додаткової відпусток.

В свою чергу, бажаючи отримати грошову компенсацію за невикористані дні відпустки, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання спірної грошової компенсації, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 92 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Згідно ч. 1 ст. 93 ЗУ «Про Національну поліцію», тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

Частиною 7 вказаної статті встановлено, що чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року.

Частиною 10 вказаної статті встановлено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Частиною 11 вказаної статті встановлено, що відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції.

За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

При цьому, згідно п. 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст. 116).

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Колегією суддів встановлено, що на підставі наказу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 432 о/с від 10 жовтня 2022 року позивачу виплачено грошову компенсацію за 28 невикористаних днів відпустки у 2022 році.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції, позивачу не виплачено компенсації за невикористані 78 діб відпустки за 2015, 2018, 2019, 2021 роки.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції погодився з доводами позивача про те, що йому протиправно не виплачено компенсації за усі невикористані дні щорічної відпустки, а не лише за невикористані дні щорічної відпустки у році його звільнення з поліції.

В свою чергу, в апеляційній скарзі суб`єкта владних повноважень зазначається, що положеннями ЗУ «Про Національну Поліцію» та прийнятими до нього підзаконними нормативно-правовими актами чітко врегульовано питання виплати грошової компенсації за невикористану частину відпустки поліцейським, які звільняються зі служби, а саме встановлено, що виплата грошової компенсації за невикористані дні відпустки передбачена виключно за невикористані в році звільнення дні.

Між тим, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, з огляду на наступне.

Так, із системного аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що за бажанням поліцейського, він може використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Тобто, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), не використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України, поліцейським виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної так і додаткової відпусток.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року (справа № 160/10875/19).

З іншого боку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не порушено строку звернення до суду у межах спірних правовідносин.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що згідно вищевикладених вимог КЗпП України, у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, такий працівник має право звернутися до суду на протязі тримісячного строку, з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

При цьому, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів письмового повідомлення позивача про виплачені йому суми грошового забезпечення, проведеного у встановленому ст. 116 КЗпП України порядку, а також наявність письмових звернень позивача щодо надання інформації про кількість невикористаних днів відпустки та зміст відповідей на такі звернення за квітень 2023 року, колегія суддів вважає відсутніми підстави для залишення без розгляду поданого адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Між тим, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян