Справа № 400/7953/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 р. Справа № 400/7953/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рекомендаційного листа від 29.03.2023 року на переведення солдата ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рекомендаційний лист від 29.03.2023 року на переведення солдата ОСОБА_1 .

Ухвалою від 04.07.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що командувач Військової частини НОМЕР_1 маючи у розпорядженні усі необхідні документи для його переміщення, не вчиняє дій по переміщенню позивача.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Військовослужбовцем ОСОБА_1 , який проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на адресу командування військової частини було подано рапорт із долученням до нього відповідних документів, що підтверджують за ним право бути переведеним до іншої військової частини у зв`язку із тим, що у нього виникли неприязливі відносини із своїм командиром. Після відправлення рапорту на адресу частини також було направлено адвокаський запит з вимогою надати інформацію, яким чином частина розглянула рапорт про переміщення військовослужбовця.

Однак, ані відповіді на рапорт військовослужбовця, а ні відповіді на адвокатський запит після поданих документів позивач не отримував, що ускладнює процес проходження військовослужбовцем військової служби.

У зв`язку з тим, що відповідачем дій щодо переміщення позивача до іншої військової частини не вчинено, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Спірні правовідносини по даній справі виникли між сторонами з приводу проходження позивачем публічної служби, до якої відноситься відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України військова служба.

У відповідності до ч.1 та 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно ст. 3 Закону № 2232 правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону Україну», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 № 2232 порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством (ч. 12 ст. 6 Закону № 2232).

Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули (ч. 13 ст. 6 Закону № 2232).

Таким чином, військовослужбовці можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули, виключно у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби.

Згідно з п. 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (далі Положення) вказаним Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Як зазначалось позивач був військовослужбовцем, який проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , тобто як позивач, так і держава в особі МОУ повинні дотримуватися під час проходження військової служби позивачем законодавства України щодо проходження військової служби, у тому числі дотримання прав та інтересів військовослужбовця під час проходження ним військової служби, у тому числі щодо вирішення питань під час переміщення по службі.

Питання переміщення військовослужбовців по службі регламентовано пунктами 82 96, 112, 113, 114 Положення. Пунктом 112 Положення встановлено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої, зокрема, у випадках, визначених п. 82 цього Положення.

Згідно з п. 82 Положення призначення військовослужбовців на посади здійснюється: 1) на вищі посади у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади, зокрема у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; за сімейними обставинами на особисте прохання; 3) на нижчі посади, зокрема, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами на особисте прохання; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України».

Кожен військовий має право, щоб його звернення розглянули в межах розумних термінів. Для регулювання строків розгляду рапортів застосовуються норми цивільного законодавства, зокрема закону «Про звернення громадян».

Згідно з ним звернення мають розглядатися та вирішуватися невідкладно, але не пізніше 15-ти днів від дня отримання, якщо вони не потребують додаткового вивчення. Загальний строк один місяць, за необхідності його можуть продовжити до 45 днів.Однак, відповідач порушуючи норми чинного законодавства не надав позивачу відповіді на його звернення.

Згідно ст. 4 КАС України, адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір спір, у якому зокрема: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень це завжди пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Відповідно п. 2.1.6. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 року № 124 рапорт (заява) письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Відповідно до пункту 115 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Згідно матеріалів справи, позивач склав рапорт та направив його відповідачу, а також адвокатом було направлено адвокатський запит з вимогою надати інформацію щодо розгляду рапорта позивача, але відповідач ніяких дій щодо його розгляду не вчинив.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В цієї частині суд у відповідності до ч. 4 ст.159 КАС України кваліфікує неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов як визнання позову.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рекомендаційного листа від 29.03.2023 року на переведення солдата ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) розглянути рекомендаційний лист від 29.03.2023 року на переведення солдата ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.11.2023 року.

Суддя О.В. Малих