Справа № 140/5959/21
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 140/5959/21 пров. № А/857/15773/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.;

суддів Гуляка В.В., Шевчук С.М.;

за участю секретаря судового засідання Петрунів В.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду та про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 140/5959/21 (головуючий суддя Ковальчук В.Д., м. Луцьк) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася у Волинський окружний адміністративний суд із заявою в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі №140/5959/21 щодо нарахування та виплати з 01 грудня 2020 року доплати до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з двох прожиткових мінімумів. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону під час виконання судового рішення, а саме починаючи з 01 грудня 2020 року здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням розрахункової величини дві мінімальні заробітні плати. Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії ухвали суду для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону під час виконання судового рішення. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду та про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - залишено без задоволення.

Залишаючи заяву без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо застосування пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII є правомірними. Суд першої інстанції вказав, що при визначенні конкретного розміру підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, передбаченого статтею 39 Закону №796-ХІІ (у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року), необхідно дотримуватись правового підходу щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини. Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивачки про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року та постановити нове рішення, яким її заяву задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі №140/5959/21 відповідач на свій розсуд змінив рішення в частині нарахування та щомісячної виплати підвищення до пенсії позивачки. Апелянт вказує, що зміна рішення суду в частині суми доплат є недопустимою. Позивачка зазначає, що Верховний Суд при розгляді зразкової справи №240/4937/18 чітко визначив величину нарахування та виплати підвищення до пенсії. Вважає, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі №140/5959/21 належно не виконується.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2021, яке набрало законної сили у даній справі позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 грудня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік); стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 року у справі №140/5959/21 видано виконавчий лист від 09.02.2022 №2254/2022, який ОСОБА_1 (стягувач) подала для примусового виконання, що підтверджено долученою до матеріалів справи копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2022 у ВП №68916739 (а.с.78).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області повідомлено ОСОБА_1 , що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 року у справі №140/5959/21, яке набрало чинності 14.09.2021, з 01.12.2020 проведено нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік). При обчисленні розміру підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру застосовано розрахункову величину у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій.

Вважаючи, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області при виконанні судового рішення протиправно змінило рішення щодо суми доплат, тому рішення суду не виконується належним чином, ОСОБА_1 звернулась з заявою в порядку статей 382, 383 КАС України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з таких підстав.

Частина 2 статті 129 Конституції визначає основні засади судочинства, тобто ті загальні вимоги (принципи права), забезпечення дотримання яких судами є обов`язковим при здійсненні основної функції правосуддя - судового захисту прав і свобод людини і громадянина (стаття 55 Конституції України), у тому числі у сфері публічно-правових відносин (стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України). Серед цих засад однією з найважливіших є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини 2 статті 129 Конституції України). Обов`язок реалізації цієї фундаментальної вимоги частина 2 статті 129-1 Основного Закону покладає на державу, від імені якої контрольну функцію за виконанням судового рішення здійснює суд (частина 3 зазначеної статті).

Згідно ч.1 ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Принцип обов`язковості судового рішення (відомий як «принцип res judicata»), який неодноразово роз`яснював Європейський суд з прав людини, є складовою принципу юридичної визначеності - важливого аспекту основоположного принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України; відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, «суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини». Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу у своїх рішеннях на необхідність безумовного дотримання цього принципу у судовій практиці України. Так, наприклад, у рішенні у справі «Лізанець проти України» (заява №6725/03, 31.05.2007) Європейський суд з прав людини нагадав, що «одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву».

Отже, даними нормами встановлено в імперативній формі обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, та обов`язковість виконання цього рішення особою, визначеною судом.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі №140/5959/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 грудня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №240/4937/18, розглядаючи питання нарахування та виплати підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вказала, що статтею 67 Закону № 796-ХІІ установлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

У цій справі суд касаційної інстанції дійшов висновку, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 та статті 39 Закону №796-ХІІ із 17 липня 2018 року позивач має право на щомісячне отримання підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, як установлено статтею 39 Закону № 796-ХІІ.

В силу приписів статті 14 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковими до виконання, тоді як невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Оскільки резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції та містить чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, тому виконання рішення суду, яке набрало законної сили, повинно реалізовуватись у визначений судом спосіб.

Отже, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року підлягає до виконання відповідачем (боржником) у точній відповідності до його резолютивної частини.

Щодо можливості застосувати статтю 382 КАС України, то суд апеляційної інстанції зауважує, що така передбачає можливість судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а стаття 383 цього Кодексу визначає право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Приписи статей 382, 383 КАС України передбачають декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ч.2 ст.382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ч.1 ст.383 КАС України).

Суд апеляційної інстанції взявши до уваги викладені норми у Кодексі адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту порушеного Головним управління Пенсійного фонду України права позивачки на виплату пенсії у розмірі передбаченому ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» прийшов до висновку, що для задоволення поданої заяви ОСОБА_1 слід застосувати норми статті 382 КАС України виходячи з наступного.

Оскільки, норми статей 382 та 383 КАС України передбачають декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, суд апеляційної інстанції при розгляді заяви ОСОБА_1 вважає за потрібне застосувати статтю 382 КАС України (встановлення строку подання звіту про виконання рішення суду), а у задоволенні заяви позивачки у частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року та зобов`язання відповідача вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону під час виконання судового рішення слід відмовити.

Частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом ч.2 ст.382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що суд може встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення. Наступним етапом є розгляд поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Тобто, конструкція частин першої та другої статті 382 КАС України вказує на послідовний алгоритм дій, якщо суд дійде висновку про встановлення судового контролю.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить про те, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого врегульований ст.382 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Як вбачається із змісту рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2021, судом першої інстанції чітко вказано у його резолютивній частині про зобов`язання здійснити Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області ОСОБА_1 з 01 грудня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області не виконало рішення суду першої інстанції, що підтверджується його листом адресованим позивачці за №24395-9760/А-02/8-0300/23 від 21.07.2023.

Відтак, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про наявність підстав зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2021.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку наведеним заявником обставинам, враховуючи, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що відповідачем допущено порушення норм чинного законодавства та не враховано висновки, викладені в судовому рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року, матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем як суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених вказаним рішенням суду на користь особи-позивача, а тому слід задовольнити подану позивачем заяву, застосувавши статтю 382 КАС України.

З огляду на викладене, враховуючи факт відсутності в матеріалах справи доказів виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 року, беручи до уваги, що виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права осіб в судовому порядку, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області подати до суду першої інстанції звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 року.

Враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, що має наслідком скасування ухвали та задоволення вимог заяви ОСОБА_1 частково.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 317, 321, 325, 328, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року у справі № 140/5959/21 скасувати, прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду та про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подати до суду першої інстанції на протязі 30 днів з моменту набрання законної сили даної постанови звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі №140/5959/21.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді В. В. Гуляк
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 13 листопада 2023 року.