Справа № 320/28419/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року № 320/28419/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «ІНТЕРТОРГ-2009» до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства «Інтерторг-2009» (далі також - ПП «Інтерторг-2009», позивач) до Державної інспекції архітектури та містобудування України (надалі також ДІАМ, відповідач), у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № б/н від 05 липня 2023 року про зупинення дії (скасування, зупинення дії) містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями» за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером :79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738), прийняте головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного нагляду за уповноваженими органами містобудування та архітектури Департаменту державного архітектурно-будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Попело Марією Юріївною;

- зобов`язати ДІАМ вилучити з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відомості про зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями» за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером :79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738).

Ухвалою суду від 18 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (далі також Департамент, третя особа).

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю та необґрунтованістю оскаржуваного рішення. Позивач стверджує, що оскаржуване рішення є таким, що прийнято поза межами повноважень посадових осіб ДІАМ та всупереч Конституції України та законам України, а висновки акту перевірки, на підставі яких воно було прийняте, не відповідають дійсним обставинам та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує на тому, що оскаржуване в межах даної справи рішення складене головним інспектором будівельного нагляду обґрунтовано, на підставі та у межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано та без порушень законних прав позивача в процесі їх вчинення.

У відповіді на відзив позивач повністю не погоджується з відзивом на позовну заяву, не визнає жодної обставини, наведеної у відзиві, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 21 червня 2023 року по 04 липня 2023 року ДІАМ здійснено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил об`єктом нагляду Департаментом, щодо: дотримання вимог містобудівного законодавства при наданні Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями» за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером :79:061:0117 з реєстраційним номером в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва MU01:2384-6866-0101-2738 (надалі також - Містобудівні умови та обмеження, МУО), виданих Департаментом.

За результатами перевірки акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04 липня 2023 року №СН01:9351-8644-0801-5879 (далі також акт перевірки).

Встановлено порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності: частини 2 статті 22-2, частин 4, 5 статті 29, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За наслідками проведення позапланової перевірки, з урахуванням порушень, наведених в акті перевірки, головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного нагляду за уповноваженими органами містобудування та архітектури Департаменту державного архітектурно-будівельного нагляду ДІАМ Попело Марією Юріївною прийнято рішення № б/н від 05 липня 2023 року про зупинення дії (скасування, зупинення дії) Містобудівних умов та обмежень, яким дію Містобудівних умов та обмежень зупинено.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частинами 1 та 2 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Відповідно до визначення понять, наведених у пункті 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

У відповідності до пункту 1 частини 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

За змістом пункту 1 частини 1 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є основними складовими вихідних даних. Згідно з абзацом 1 частиною 2 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Згідно з положеннями частини 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника.

Як встановлено судом, 06 травня 2021 року Департаментом надано ПП «Інтерторг-2009» Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями» за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером :79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738), які затверджені наказом Департаменту № 494 від 05 травня 2021 року.

При цьому, суд враховує, що за своєю юридичною суттю Містобудівні умови та обмеження є актом індивідуальної дії та направлені на врегулювання правовідносин, між замовником будівництва - позивачем, та об`єктом нагляду третьою особою.

Оскаржуваним рішенням зупинено дію Містобудівних умов та обмежень, за наслідками проведення посадовими особами відповідача позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил Департаментом містобудування та архітектури, щодо дотримання вимог містобудівного законодавства при наданні Містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до частин 1, 3 статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Відповідно до частини 1 статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698 (далі Порядок №698), який згідно з пунктом 1 визначає механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду.

Пунктом 2 Порядку № 698 передбачено, що нагляд здійснюється головними інспекторами будівельного нагляду ДІАМ шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 698 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена квартальним планом роботи ДІАМ. Позапланова перевірка проводиться з виїздом на об`єкт нагляду.

В пункті 15 Порядку № 698 визначені підстави для проведення позапланової перевірки:

1) подання об`єктом нагляду письмової заяви про проведення перевірки щодо нього;

2) перевірка виконання об`єктом нагляду припису головного інспектора будівельного нагляду ДІАМ;

3) обґрунтоване звернення фізичної чи юридичної особи про порушення їх прав, визначених законодавством, об`єктом нагляду під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності;

4) письмова вимога правоохоронних органів про проведення перевірки;

5) виявлення за результатами камеральної чи документальної перевірки відомостей про порушення об`єктом нагляду вимог законодавства під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності (крім документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів), з одночасним поданням позову до суду про скасування такого рішення та подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи.

Згідно з положеннями абзаців 1, 2 пункту 32 Порядку № 698 якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень. Про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду посадовою особою ДІАМ приймається рішення, яке надсилається через електронний кабінет об`єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття.

В Акті перевірки, наявному в матеріалах справи, в графі, в якій зазначається підстава проведення перевірки вказано: відповідно до наказу від 19 червня 2023 року № 57 на підставі направлення на проведення перевірки, IR01:0074-9318-4540-0185, IR01:1477-2702-4226-4526 на підставі скарг представника ОСОБА_1 адвоката Сироватського Є.В. від 09 листопада 2022 року вих. № б/н, та від 11 листопада 2022 року вих. №б/н, лист представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 18.11.2022 № 30602.4/С-17153.3/22/40.4.

В матеріалах справи наявні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Сироватського Є.В. від 09 листопада 2022 року вих. № б/н, та від 11 листопада 2022 року вих. № б/н, та лист представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 18 листопада 2022 року № 30602.4/С-17153.3/22/40.4, в яких скаржники просили провести перевірку Департаменту архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо дотримання містобудівного законодавства під час видачі дозволу на виконання будівельних робіт КВ30 позивачу.

У відповідності до абзацу 2 пункту 16 Порядку № 698 під час проведення позапланової перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для її проведення.

Однак, відповідачем було здійснено перевірку об`єкта нагляду, не зазначеного у зверненнях, що стали підставою для проведення позапланової перевірки, та з інших підстав, ніж вказана у таких зверненнях, що є прямим порушенням наведених положень законодавства.

Щодо твердження позивача про те, що рішенням об`єкта нагляду в даному випадку є наказ про затвердження Містобудівних умов та обмежень, суд зазначає таке.

У відповідності до частини 6 статті 29 Закону України »Про регулювання містобудівної діяльності» надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Отже, видані МУО та наказ про їх затвердження перебувають у нерозривному взаємозв`язку та не можуть розглядатися один без одного. Водночас, наказ, окремо від виданих містобудівних умов та обмежень, не може вважатися повноцінним рішенням, і зупинення дії МУО, затверджених відповідним наказом, в даному випадку відповідає меті та завданням архітектурно-будівельного нагляду.

Також позивач вказує, що акт перевірки та оскаржуване рішення виготовлені без застосування електронного кабінету користувача Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Пунктом 18 частини 2 статті 22-2 Закону України »Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 3-1 Порядку № 698 визначено, що направлення на проведення перевірки та рішення, які складаються за результатами здійснення архітектурно-будівельного нагляду створюється з використанням Реєстру будівельної діяльності, з використанням електронного кабінету користувача Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Процедуру та вимоги щодо ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва визначено Порядком ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 року № 681 (далі Порядок № 681).

Відповідно до абзацу 12 підпункту 1 пункту 60 Порядку № 681 виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності електронної системи створюються направлення на проведення перевірки, акт про недопущення до проведення перевірки під час здійснення архітектурно-будівельного нагляду, документи, які складаються за результатами здійснення архітектурно-будівельного нагляду (довідки, акти, приписи, рішення).

У відповідності до приписів пункту 82 Порядку № 681 документи/дії, що створюються/проводяться за допомогою програмних засобів Реєстру будівельної діяльності електронної системи, створюються/проводяться шляхом внесення запису до Реєстру будівельної діяльності електронної системи. Документи/дії, створені/проведені без використання Реєстру будівельної діяльності електронної системи, є недійсними (крім документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю).

Як визначено підпунктом 5 пункту 185 Порядку № 681 портал електронної системи забезпечує розміщення та використання всіма користувачами сервісу перевірки документів, що були створені з використанням електронної системи, який полягає у відображенні відомостей про такий документ на порталі електронної системи у разі зчитування двовимірного матричного штрих-коду, що міститься на відповідному документі.

Суд на підставі наявних у справі доказів встановив, що акт перевірки та оскаржуване рішення не містять двовимірного матричного штрих-коду, що виключає можливість перевірки виготовлення відповідачем вказаних документів за допомогою Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що акт перевірки та оскаржуване рішення виготовлені за допомогою електронної системи.

Також судом встановлено, що штрих код, який міститься на направленнях на проведення перевірки IR01:0074-9318-4540-0185, IR01:1477-2702-4226-4526 веде на веб-сторінку, де зазначено: «Документ не знайдено за даним посиланням», що також не спростовано відповідачем, тому у суду відсутня можливість перевірити, чи виготовлені такі направлення з використанням Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, ДІАМ не спростовано доводів позивача про те, що акт перевірки та оскаржуване рішення, а також направлення на проведення перевірки виготовлені без використання Реєстру будівельної діяльності електронної системи.

Твердження позивача про порушення його права бути присутнім під час проведення перевірки судом відхиляються, оскільки ані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ані положеннями Порядку № 698 не встановлено обов`язку ДІАМ повідомляти замовника будівництва про проведення позапланової перевірки об`єкта нагляду та запрошувати його на проведення такої перевірки.

Незважаючи на встановлені вище порушення порядку проведення перевірки та оформлення її результатів, суд вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що за загальним правилом суть переважає над змістом. Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму в даному випадку може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на необхідність під час розгляду справи відмежування формалізму від надмірного формалізму.

За таких умов, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд вважає за необхідне дослідити оскаржуване рішення на предмет його відповідності вимогам частини 2 статті 2 КАС України, та надати оцінку обставинам, викладеним у такому рішенні.

В акті перевірки посадовими особами відповідача зазначено, що виявлено: недоступність перегляду посилань, наведених у витязі з містобудівної документації, наданої листом Департамента архітектури від 27 червня 2023 року № 055-4691; Містобудівні умови та обмеження були затверджені наказом директора Департаменту містобудування та архітектури від 05 травня 2021 року № 494, а створені та підписані в електронній системі зазначені Містобудівні умови та обмеження були 06 травня 2021 року; з назви Містобудівних умов та обмежень вбачається порушення пункту 1 частини п`ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким передбачено що містобудівні умови та обмеження містять назву об`єкту будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Щодо недоступності перегляду посилань, наведених у витязі з містобудівної документації, суд зазначає таке.

У відповідності до пункту 7 частини 3 статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності (крім документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів), з одночасним поданням позову до суду про скасування такого рішення та подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи.

Так, умовою для зупинення дії рішення об`єкта нагляду є порушення таким рішенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

В той же час, ані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ані Порядком № 698 не визначено такої підстави для зупинення дії рішення об`єкта нагляду, як недоступність перегляду посилань, наведених у витязі з містобудівної документації.

Вимоги до змісту містобудівних умов та обмежень містяться в частині 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до змісту якої вони мають містити: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 1-1) ідентифікатор об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів нового будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва до видачі містобудівних умов та обмежень); 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України); 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони, планувальні обмеження використання приаеродромних територій, встановлені відповідно до Повітряного кодексу України, зони, встановлені відповідно до законодавства за результатами визначення рівнів ризиків виникнення надзвичайних ситуацій, відображені у містобудівній документації); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж; 10) вимоги щодо розроблення розділу інженерно-технічних заходів цивільного захисту (для об`єктів, визначених відповідно до частини десятої статті 31 цього Закону). Перелік зазначених умов є вичерпним.

В частині 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначені документи, що додаються до заяви про отримання містобудівних умов та обмежень.

Згідно з абзацом 9 частини 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

З наведеного вбачається, що серед вичерпних умов містобудівних умов та обмежень відсутня така умова, як доступність перегляду посилань, наведених у витязі з містобудівної документації. Законом передбачено лише надання витягу з містобудівного кадастру, який надається службою містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Містобудівні умови та обмеження розробляються з урахуванням та у відповідності до містобудівної документації, однак, неналежне функціонування електронної частини містобудівного кадастру жодним не може впливати на дійсність Містобудівних умов та обмежень.

Проте, відповідачем не доведено, що недоступність посилань, наведених у витязі з містобудівної документації свідчить порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме частини 2 статті 22-1, частин 4, 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, судом враховано, що витяг з містобудівної документації було надано в паперовому вигляді відповідачу Департаментом під час проведення позапланової перевірки листом від 27 червня 2023 року № 055-4691, про що зазначено безпосередньо в акті перевірки. Копія такого витягу з містобудівної документації наявна і в матеріалах справи.

Також в матеріалах справи наявна копія листа № 1/06-2-6620 від 09 серпня 2020 року Міністерства цифрової трансформації України, як держателя Єдиного державного веб-порталу відкритих даних в межах своїх повноважень, яким рекомендовано розпорядникам інформації, серед яких і Департамент, здійснювати публікацію наборів даних, зокрема, даних містобудівного кадастру, публікація яких під час дії воєнного стану не здійснюється.

За таких обставин, недоступність перегляду посилань, наведених у витязі з містобудівної документації як підстава для прийняття оскаржуваного рішення та зупинення дії Містобудівних умов та обмежень судом сприймається критично.

Ще однією підставою, зазначеною в акті перевірки, є надання третьою особою Містобудівних умов та обмежень без використання Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Як вже зазначалося судом, у відповідності до підпункту 5 пункту 185 Порядку № 681 існує можливість перевірки документів, виготовлених в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, за допомогою зчитування двовимірного матричного штрих-коду, що міститься на відповідному документі.

З наявних у матеріалах справи Містобудівних умовах та обмеженнях судом встановлено, що останні містять на собі двовимірний матричний штрих-код, який при зчитуванні його камерою телефона ведуть до сторінки з Містобудівними умовами та обмеженнями в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, за посиланням https://e-construction.gov.ua/mist_bud_cr_detail/921060976.

Наведеним спростовуються доводи відповідача стосовно того, що Містобудівні умови та обмеження надані без використання Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

В акті перевірки вказано, що вбачається порушення пункту 1 ч. 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким передбачено що містобудівні умови та обмеження містять назву об`єкту будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта.

У відповідності до пункту 1 частини 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження містять назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта.

Порядок № 681, який встановлює порядок ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, на момент видачі Містобудівних умов та обмежень не існував.

Згідно з частиною 7 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 01 грудня 2020 року станом на 06 травня 2021 року - момент видачі МУО) передбачено, що порядок ведення реєстру містобудівних умов та обмежень визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

В той же час, на момент видачі Містобудівних умов та обмежень був чинним Порядок ведення реєстру містобудівних умов та обмежень, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 31 травня 2017 року № 135 (далі також Порядок № 135), затверджений відповідно до частини 7 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який деталізував положення Закону, зокрема щодо змісту та форми містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, які встановлені в додатку до вищевказаного Порядку.

Так, згідно додатку до Порядку № 135 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва містять відповідні розділи: «Загальні дані» та «Містобудівні умови та обмеження». Згідно вказаного додатку в пункті 1 розділу «Загальні дані» містобудівних умов та обмежень вказується вид будівництва, адреса або місцезнаходження земельної ділянки.

В наявних у матеріалах справи Містобудівних умовах та обмеженнях в полі «назва об`єкта будівництва» вказано «Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями». А в пункті 1 розділу «Загальні дані» Містобудівних умов та обмежень вказано: «Реконструкція, м. Київ, вулиця Філатова Академіка, б. 5, адреса за адміністративно-територіальним поділом до 01.01.2021: м. Київ, вулиця Філатова Академіка», тобто вказано вид будівництва та адресу місцезнаходження земельної ділянки, що відповідає пункту 1 частини п`ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Отже, суд доходить висновку, що Містобудівні умови та обмеження містять вірну назву та інформацію про місце розташування об`єкта будівництва.

Ще одним порушенням, зазначеним в акті перевірки є те, що третьою особою при наданні Містобудівних умов та обмежень не взято до уваги чинний на дату надання МУО Детальний план території в районі вулиць Велика Васильківська, Академіка Філатова, Анрі Барбюса, Тверської та бульвару Дружби Народів, затверджений рішенням Київської міської ради від 19 грудня 2019 року № 521/8094.

Однак, як встановлено з наявних в матеріалах справи доказів, земельна ділянка з кадастровим номером :79:061:0117, на якій знаходиться об`єкт будівництва, на який видано Містобудівні умови та обмеження, не потрапляє в межі детального плану території в районі вулиць Великої Васильківської, Академіка Філатова, Анрі Барбюса, Тверської, бульвару Дружби Народів у Печерському районі м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 19 грудня 2019 року № 521/8094. Межі вказаного детального плану території розповсюджуються не на всю вулицю Академіка Філатова, а закінчуються на перетині вул. Василя Тютюника та вул. Філатова Академіка.

Отже, під час видачі Містобудівних умов та обмежень була відсутня необхідність брати до уваги Детальний план території в районі вулиць Велика Васильківська, Академіка Філатова, Анрі Барбюса, Тверської та бульвару Дружби Народів, затверджений рішенням Київської міської ради від 19 грудня 2019 року № 521/8094, оскільки в даному випадку в його межі не входить об`єкт будівництва, а тому відповідні доводи відповідача визнаються судом безпідставними.

З цих же підстав судом відхиляються доводи відповідача про те, що відповідно до ДПТ на Земельній ділянці позначено розташування магазину, який знаходиться за межами червоної лінії на території житлової забудови багатоповерхової (існуючі).

Крім того, наявними у справі доказами підтверджено, що Містобудівні умови та обмеження містять вимоги щодо мінімально допустимих відстаней до червоних ліній та використання об`єкта будівництва в межах таких червоних ліній.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про невідповідність цільового та функціонального призначення земельної ділянки.

Судом встановлено, що згідно містобудівної документації земельна ділянка з кадастровим номером :79:061:0117 за функціональним призначенням частково відноситься до території житлової забудови багатоповерхової, частково відноситься до території вулиць і доріг згідно з Генеральним планом міста Києва та проектом планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженим рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року № 370/1804.

Так, в пункті 3 Загальних даних Містобудівних умов та обмежень зазначено аналогічне функціональне призначення земельної ділянки: за функціональним призначенням Земельна ділянка частково відноситься до території житлової забудови багатоповерхової, частково відноситься до території вулиць і доріг згідно з Генеральним планом міста Києва та проектом планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженим рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року № 370/1804.

При цьому, Генеральний план міста Києва та проект планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджений рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року № 370/1804 є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Отже, Містобудівні умови та обмеження містять вимогу до проектування про відповідність вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, зокрема міститься вимога до проектування з урахуванням функціонального призначення земельної ділянки, визначеного Генеральним планом міста Києва та проектом планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженим рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року № 370/1804.

Також, як встановлено судом, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :79:061:0117 під час видачі Містобудівних умов та обмежень визначено «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку)».

Як визначено абзацом 2 частини 2 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Отже, мета будівництва об`єкта, на який видано МУО, відповідає цільовому призначенню земельної ділянки.

У даному контексті суд визнає безпідставним посилання відповідача на додаток 60 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, оскільки на момент видачі Містобудівних умов та обмежень його не існувало (він був введений в дію лише 28 липня 2021 року, згідно з п. 99) Постанови Кабінету Міністрів України № 821 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України»).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2021 року у справі № 640/23893/19 зазначив: «При цьому, слід зазначити, що «цільове призначення земельної ділянки (категорія земель та певний вид використання земельної ділянки в межах відповідної категорії земель)» в розумінні Земельного кодексу України та «функціональне призначення території» в розумінні Генерального плану м. Києва, як містобудівної документації, розробленої відповідно до містобудівного законодавства та державних будівельних норм, не є тотожними і однорідними поняттями в регулюванні земельних правовідносин, оскільки в межах певної функціональної території міста Києва, визначеної містобудівною документацією, зокрема Генеральним планом м. Києва, можуть бути різні цільові призначення земельних ділянок».

В цій же постанові Верховний Суд вказав, що з урахуванням інтенсивності використання території під забудову та її щільність станом на 2019 рік, Генеральний план м. Києва, який був прийнятий у 2002 році може не враховувати всієї її структури планування, а тому законодавцем визначено таке поняття як «супутні функції» забудови. Прийняття рішень щодо підвищення інтенсивності функціонально-планувальних якостей території без прийняття документів, які уточнюють їх функціональне призначення, що покладається на відповідний орган місцевої виконавчої влади не може свідчити про його невідповідність містобудівній документації на місцевому рівні.

Даний висновок узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом в постановах від 16 березня 2021 року у справі № 640/565/19, від 26 квітня 2023 року у справі №826/13852/17.

Крім того, як зазначив Верховний Суд в постанові від 16 березня 2021 року у справі №640/565/19: «часткове визначення функціонального призначення території не забороняє будівництво (реконструкцію) іншого супутнього об`єкту, який підпадає під визначення «додаткових супутніх функцій», дозвіл на будівництво якого надано відповідним органом виконавчої влади, а тому не потребує обов`язкового відображення в Генеральному плані м. Києва».

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що Містобудівні умови та обмеження враховують функціональне призначення згідно містобудівної документації на місцевому рівні, а відповідачем не доведено, що наміри забудови - реконструкція нежитлової будівлі під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями, - не відповідає функціональному призначенню земельної ділянки з кадастровим номером :79:061:0117.

Отже, наявними у справі доказами та встановленими обставинами спростовано наявність підстав для зупинення дії Містобудівних умов та обмежень, що викладені відповідачем в акті перевірки.

Відповідно до висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 420/1665/19, від 18 серпня 2022 року у справі № 813/2757/18, від 08 листопада 2021 року у справі № 184/1009/17, від 14 липня 2021 року у справі № 520/11587/19, від 14 липня 2021 року у справі № 520/11590/19 суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в документі, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування.

Отже, з наведеного вище вбачається, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, зокрема, не є таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), розсудливо та добросовісно.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази, розглянувши всебічно, повно і об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість та протиправність оскаржуваного рішення, з огляду на що воно підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 114 Порядку № 681 внесення відомостей/здійснення дій у Реєстрі будівельної діяльності електронної системи на підставі судових рішень, які передбачають зміну відомостей в Реєстрі будівельної діяльності електронної системи, та рішення про заборону (скасування заборони) вчинення дій замовниками, уповноваженими органами містобудування та архітектури, органами державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду здійснюється відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такого судового рішення.

За таких обставин, оскільки оскаржуване рішення скасовується, виникає підстава для зобов`язання відповідача здійснити дії в Реєстрі, спрямовані на відновлення порушених прав позивача, які призведуть до повернення позивача в первісний стан - до відновлення дії Містобудівних умов та обмежень в Реєстрі будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Отже, наявні підстави для задоволення другої позовної вимоги позивача зобов`язати ДІАМ вилучити з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відомості про зупинення дії Містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з задоволенням цього адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 5 368, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного підприємства «Інтерторг-2009» (ідентифікаційний код 36516742, адреса місцезнаходження: Україна, 03148, місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 11) до Державної інспекції архітектури та містобудування України (ідентифікаційний код 44245840, адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (ідентифікаційний код 26345558, адреса місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 32) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення № б/н від 05 липня 2023 року про зупинення дії (скасування, зупинення дії) містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями» за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером :79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738), прийняте головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного нагляду за уповноваженими органами містобудування та архітектури Департаменту державного архітектурно-будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Попело Марією Юріївною.

Зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України вилучити з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відомості про зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями» за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером :79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної інспекції архітектури та містобудування України на користь приватного підприємства «Інтерторг-2009» понесені останнім судові витрати у розмірі 5 368, 00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.