Справа № 160/16121/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2023 року м.Дніпросправа № 160/16121/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Державної інспекції архітектури та містобудування України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро ІК-2006/2» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі №160/16121/22 (суддя Царікова О.В.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Дніпро» до Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро ІК-2006/2» про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Дніпро» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро ІК-2006/2», Державної інспекції архітектури та містобудування України про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1) за номером ДП08 від 26.09.2022, замовник ТОВ Дніпро ІК-2006/2 ().

Позивач двічі змінював предмет позову, і в останній редакції позовних вимог (т.2 а.с.45-48), які розглядав суд першої інстанції, просив: визнати протиправною бездіяльність Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - відповідач) щодо скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1) за номером ДП08 від 26.09.2022, замовник ТОВ Дніпро ІК-2006/2 () (далі - третя особа), щодо будівництва овощесховищ та побутових приміщень по вул. Василя Сухомлинського,110 в с.м.т. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у безпідставному невиконанні обов`язків останнім, встановлених пунктом 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду із позовом про скасування реєстрації декларації.

Стверджує, що 21.02.2022 подав на адресу відповідача заяву №17, в якій вказав про проведення незаконних дій третьою особою з самочинного будівництва, за адресою: вул. Василя Сухомлинського, 110, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область, та про порушення відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Слобожанської селищної ради в Дніпровському районі Дніпропетровської області вимог законодавства під час проведення реєстрації повідомлення за номером ДП64 від 12.09.2017 про початок будівельних робіт овочесховища та побутових приміщень, розташованих за зазначеною вище адресою, та здійснення реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ДП08 від 26.07.2017.

Проте, відповідач, не вчинив дій, направлених на здійснення перевірки, а обмежився лише письмовою відповіддю.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Суд вийшов за межі позовних вимог та ухвалив рішення, яким визнав протиправними дії Державної інспекції архітектури та містобудування України щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Авентус Дніпро від 21.02.2022 №17 про скасування повідомлення про початок будівельних робіт №ДП64 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1) №ДП08, зареєстровану в Державній інспекції архітектури та містобудування України за вх. №3017/07-22 від 19.04.2022. Також суд зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.02.2022 №17 про скасування повідомлення про початок будівельних робіт №ДП64 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1) №ДП08, зареєстровану в Державній інспекції архітектури та містобудування України за вх. №3017/07-22 від 19.04.2022, з урахуванням висновків, наданих судом у даному рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Із рішенням суду першої інстанції не погодилися відповідач та третя особа у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпро ІК-2006/2», ними були подані апеляційні скарги.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог, оскільки обраний судом спосіб захисту порушеного права, не поновить прав позивача, про захист яких він просив суд. Так, підставами для проведення позапланової перевірки є, окрім іншого, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів. Оскаржена декларація зареєстрована 26.09.2017, тобто строк на проведення позапланової перевірки завершився 26.12.2017. Крім того, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Таким чином, протягом дії воєнного стану правових підстав для подальшого здійснення заходів державного нагляду (контролю) не вбачається.

Третя особа у своїй апеляційній скарзі стверджує також про неповне встановлення судом обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування оскарженого рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У доводах скарги третя особа зазначає, що право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Матеріали справи доводять факт відсутності реального порушення Декларацією і змістом відповіді відповідача прав, свобод або законних інтересів, за захистом чого позивач звернувся в суд. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Висновок суду про наявність законних підстав для виходу за межі позовних вимог належним чином не обґрунтовано.

Позивач подав письмові відзиви на апеляційні скарги відповідача та третьої особи. У відзивах вказав, що вважає рішення суду законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування. Просить залишити скарги скаржників без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що фактично підставою позову було не виконання відповідачем своїх функцій та завдань, зокрема виявленню, припиненню порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Наполягає, що замовником будівництва ТОВ «Дніпро ІК-2006/2» були внесені недостовірні дані у повідомлення про початок будівельних робіт та до декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва, оскільки мало місце самочинне будівництво.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Дніпро» з 15.07.2021 зареєстроване як юридична особа за адресою: 49089, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Малиновського Маршала, буд. 2, башта А, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 001097254.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна загальної площі 1841,3 кв.м, а саме: складські приміщення літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, а-1, al-1, А2-1, навіси літ. А3-1, А4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожка літ. М, ганок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди №1-8, замощення І, що розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р. (Дніпровський АДРЕСА_1 , на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна серія, номер НРЕ304073, виданого 14.07.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В.

Рішенням Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області VII сесії V скликання від 31.05.2007 Про відведення земельної ділянки в оренду було, зокрема, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ Дніпро ІК-2006/2 для іншого сільськогосподарського використання (будівництво овочесховищ) в межах смт Ювілейне, на території Ювілейної селищної ради; надано ТОВ Дніпро ІК-2006/2 земельну ділянку площею 0,1,7616 га в оренду терміном на 20 років для іншого сільськогосподарського використання (будівництво овочесховищ) (код УКЦВЗ 1.11.6) за рахунок земель загального користування (інші землі), яка знаходиться в межах смт Ювілейне, з орендною платою 2% від грошової вартості земельної ділянки на термін будівництва, яка становить на рік 12829,28 грн (дванадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять грн 28 коп). Орендна плата сплачується щомісячно, щорічно переглядається.

Судом встановлено, що стосовно нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за ТОВ Авентус Дніпро, відкриті провадження у судових справах. Тобто, існує спір про право на нерухоме майно між ТОВ Авентус Дніпро та ТОВ Дніпро ІК-2006/2, який вирішується господарським та цивільними судами, починаючи з 2017 року.

Так, у рішенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №200/13997/17-ц за позовною заявою ТОВ Дніпро ІК-2006/2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ Аріанд, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудченко О.В., Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Територіальна громада селища Слобожанське Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту будівництва нерухомого майна, визнання правочину недійсним, визнання права власності та скасування державної реєстрації, судом встановлено таке.

10.07.2007 між ТОВ Дніпро ІК-2006/2 та Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області (нині Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області) укладений Договір оренди земельної ділянки, площею 1,6107 га, кадастровий номер :02:003:0061, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 20 років. Згідно вищевказаного Договору оренди, земельна ділянка була передана орендарю для іншого господарського використання (будівництво овочесховищ). Додатковою угодою від 14.11.2014 було внесено зміни до Договору оренди землі від 10.07.2007 в пункти 5, 9 щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та орендної плати за землю.

Рішенням Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 06.03.2007 було затверджено містобудівне обґрунтування для будівництва овочесховищ ТОВ Дніпро ІК-2006/2 на території Ювілейної селищної ради. Окрім цього, 18.03.2009 Ювілейна селищна рада додатково прийняла рішення №76, яким надала дозвіл ТОВ Дніпро ІК-2006/2 на проектування овочесховищ та обслуговуючих будівель на земельній ділянці, яка передана в оренду згідно з договором оренди землі від 10.07.2007 ТОВ Дніпро ІК-2006/2.

У 2011 році на вищевказаній земельній ділянці за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 110, ТОВ Дніпро ІК-2006/2 побудувало нежитлові будівлі, які в цілому складаються з: нежитлової будівлі літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходів літ. а2, а4, а5, пандуса літ. а3, загальною площею 1903,0 кв.м., основною площею 1613,6 кв.м., ангарів літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-1 загальною площею кожного 290,4 кв.м., душу літ. Ж, тамбуру літ. ж1 площею 7,1 кв.м., вбиральні літ. З площею 3,6 кв.м., сторожки літ. М, ганку літ. м площею 22,1 кв.м., навісу літ. Н площею 374,4 кв.м., побутових будівель тимчасові літ. К, Л, навісу літ. О площею 83,8 кв.м., трансформаторної літ. ТП площею 1,0 кв.м., споруди № 1-10, замощення І, та які є нерухомим майном (тобто є об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення якого неможливе без його знецінення та зміни призначення), що підтверджується Технічним паспортом, виготовленим 20.04.2017 та Звітом про проведення технічного обстеження від 31.07.2017.

Рішенням Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №220 від 21.08.2013 будівлі овочесховища, збудованого ТОВ Дніпро ІК-2006/2, присвоєно поштову адресу: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, селище Ювілейне, вул. Совхозна, 110.

Згідно довідки Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №02-10/12/1452 від 05.09.2017, договори оренди землі, укладені між Ювілейною селищною радою та ТОВ Дніпро ІК-2006/2 зареєстровані Дніпропетровським відділом ДРФ ДП Центр ДЗК при Держкомземі України за №20 та №21 від 10.07.2007.

Розпорядженням селищного голови Ювілейної селищної ради від 04.02.2016 №20 Про перейменування вулиць в сел. Ювілейне вулицю Совхозна було перейменовано на вулицю Василя Сухомлинського, а рішенням 12 сесії депутатів VII скликання №333 від 21.07.2016 змінено найменування юридичної особи орган місцевого самоврядування Ювілейна селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області на орган місцевого самоврядування Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області.

Зазначеним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №200/13997/17-ц, зокрема, встановлено, що перед початком будівництва овочесховища позивач не отримав проектну документацію на будівництво овочесховищ та не отримав документів, які дають дозвіл на початок будівництва, а відтак, об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт Ювілейне, вул. Василя Сухомлинського, 110, є самочинним будівництвом.

Разом з тим, у справі №200/13997/17-ц суд встановив, що ТОВ Дніпро ІК-2006/2 звернулось до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області з питанням щодо введення в експлуатацію самочинно збудованого овочесховища, надавши декларацію про готовність до експлуатацію об`єкта від 26.09.2017. Але, право власності на вищевказане нерухоме майно овочесховище, у встановленому законом порядку, передбаченому чинним законодавством України, позивач не оформив, оскільки було встановлено факт подання ОСОБА_2 декларації про початок виконання будівельних робіт (зареєстрована 21.06.2016 за №ДП12) та декларації про готовність до експлуатації об`єкта (зареєстрована 03.08.2016 за №ДП15), реєстрація яких в подальшому була скасована Наказом від 05.05.2017 №2/СК та Наказом від 05.05.2017 №3/СК. При цьому, ТОВ Дніпро ІК-2006/2 в свою чергу не звертався до уповноваженого органу із необхідним пакетом документів, передбаченим чинним законодавством, для прийняття в експлуатацію самочинно збудованого об`єкта нерухомості, а відповіді Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області із роз`ясненнями не можуть розцінюватись судом як прийняття рішення компетентним органом чи відмова у його прийнятті.

У справі №200/13997/17-ц ТОВ Дніпро ІК 2006/2 не надано доказів введення нежитлового приміщення до експлуатації в установленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №200/13997/17-ц у задоволенні позовних вимог ТОВ Дніпро ІК-2006/2 про встановлення факту будівництва нерухомого майна, визнання правочину недійсним, визнання права власності та скасування державної реєстрації, відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.07.2020 у справі № 200/13997/17-ц апеляційну скаргу ТОВ Дніпро ІК-2006/2 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 залишено без змін.

Також у справі наявне рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023р у справі №175/3267/17 за позовом ТОВ Авентус Дніпро до ОСОБА_3 , ТОВ Аріанд, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , ТОВ ДСТ Соняшник, третя особа: територіальна громада с. Слобожанське в особі Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, смт Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні майном, про визнання правочину недійсним. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023 у справі №175/3267/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішенням суду у справі №175/3267/17 встановлено, що частина спірного нерухомого майна, а саме: складські приміщення літ. А-1 з прибудовами літ. А1-1, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожка літ. М, ганок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 110, зареєстровані 14.07.2021 на праві приватної власності за ТОВ Авентус Дніпро () на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна (серія та номер: 59312068 від 14.07.2021, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В.; номер запису про право власності: 43012285).

12.09.2017 Відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Слобожанської селищної ради в Дніпровському районі Дніпропетровської області проведено реєстрацію повідомлення №ДП64 ТОВ Дніпро ІК-2006/2 про початок будівельних робіт овочесховища та побутових приміщень, розташованих по вул. Василя Сухомлинського, 110, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область.

В подальшому, 26.09.2017 даним відділом було проведено реєстрацію декларації про готовність до експлуатації вищевказаного об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ДП08.

21.02.2022 позивач звернувся до Департаменту Державної інспекції архітектури та містобудування України із заявою про скасування повідомлення про початок будівельних робіт овочесховища та побутових приміщень, розташованих по вул. Василя Сухомлинського, 110, смт. Слобожанське, Дніпровського району Дніпропетровської області №ДП64 від 12.09.2017 та реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ДП08 від 26.07.2017, поданої до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Слобожанської селищної ради в Дніпровському районі Дніпропетровської області ТОВ Дніпро ІК-2006/2, з огляду на зазначення у ній замовником будівництва недостовірних даних, що встановлено рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №200/13997/17, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.07.2020 ( т.1 а.с. 60-63).

На вказану заяву електронним листом та паперовою копію електронного листа №4157/04/13-22 від 08.06.2022 Державною інспекцією архітектури та містобудування була надана відповідь, в якій зазначено, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Таким чином, протягом дії воєнного стану правових підстав для подальшого здійснення заходів державного нагляду (контролю) не вбачається (т.1 а.с. 64-66).

Вважаючи таку позицію відповідача протиправною бездіяльністю, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, що відповідачем в порушення положень статті 41 Закону №3038-VI та пункту 7 Порядку №553, за наявності у заяві позивача від 21.02.2022 №17 інформації щодо недостовірності даних, наведених ТОВ Дніпро ІК 2006/2 у повідомленні про початок будівельних робіт №ДП64 від 12.09.2017 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ДП08 від 26.07.2017, не проведено позапланову перевірку для підтвердження або спростування вказаної інформації.

Зі змісту відповіді відповідача №4157/04/13-22 від 08.06.2022 на заяву позивача від 21.02.2022 №17 судом не встановлено вчинення відповідних дій відповідачем щодо перевірки інформації, викладеної у поданій позивачем заяві, а також викладених обставин про недостовірність даних.

Зазначені обставини свідчать про протиправність дій відповідача щодо розгляду заяви позивача від 21.02.2022 №17 про скасування повідомлення про початок будівельних робіт №ДП64 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1) №ДП08, зареєстровану в Державній інспекції архітектури та містобудування України за вх. №3017/07-22 від 19.04.2022.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та захисту прав позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.02.2022 №17 про скасування повідомлення про початок будівельних робіт №ДП64 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1) №ДП08, зареєстровану в Державній інспекції архітектури та містобудування України за вх. №3017/07-22 від 19.04.2022, з урахуванням правових висновків, наданих судом у даному рішенні.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими, а вихід за межі позовних вимог в спірному випадку безпідставним.

Так, Державна інспекція архітектури та містобудування України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, згідно з Положенням про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 № 1340 (далі - Положення).

Пункт 3 Положення зазначає, що основним завданням Державної інспекції архітектури та містобудування України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, в тому числі шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, встановлюються Законом України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 №3038-VІ (далі Закон №3038-VІ, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону №3038-VІ прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Частина 10 даної статті наголошує, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Згідно ч. 2 ст. 39-1 Закону №3038-VІ, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Приписами ч.1 ст.41 №3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ч.2 ст.41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог статті 41 Закону №3038-VI, Кабінет Міністрів України своєю постановою від 23.05.2011 №553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №553).

Порядок №553 визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ст. 41 Закону №3038-VI та пункту 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до положень ст. 41 Закону №3038-VI та пункту 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Пунктами 16 та 17 Порядку №553 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі припис).

Згідно з пунктом 15 Порядку №466, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю: видає припис про зупинення підготовчих або будівельних робіт; звертається до суду із позовом про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, протягом двох місяців з дня закінчення строку для усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, визначеного у приписі про зупинення підготовчих або будівельних робіт.

Відповідно до ч. 7 ст. 36 Закону №3038-VI право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю: у разі подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт; у разі отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

У абзацах 8-11 пункту 22 Порядку №461 також зазначено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду із позовом про скасування реєстрації декларації. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Отже, правом звертатися із позовом до суду про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації наділений лише орган державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, позивач не наділений правом звертатися до суду з аналогічним позовом.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що стала підставою для оформлення замовником будівництва права власності на об`єкт нерухомого майна, вплине на права й обов`язки цього замовника, зокрема, в частині можливості експлуатації відповідного об`єкта нерухомості. А тому, належним відповідачем за вимогою про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації є замовник будівництва (особа, на користь якої така декларація зареєстрована).

Враховуючи викладене вище, у позові щодо скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації позивачем має бути орган державного архітектурно-будівельного контролю, а якщо брати до уваги склад сторін у цій справі - Державна інспекція архітектури та містобудування України, а відповідачем замовник будівництва, тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпро ІК-2006/2».

Реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який вичерпує свою дію фактом виконання. Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 804/1510/16, від 02.10.2018 у справі № 465/1461/16-а та від 05.06.2019 у справі № 815/3172/18.

У постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №916/1986/18 зроблено висновки про те, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, і як наслідок, вимоги в частині скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації задоволенню не підлягають.

За правилами ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п. 10 ч. 2 ст.16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Тобто, не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права фізичною чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

У розумінні положень Кодексму адміністративного судочинства України право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Позивач, якби не змінював предмет позову у даній справі, фактично оскаржує реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації (дії), поданої ТОВ « Дніпро ІК-2006/2», яка є правовим актом індивідуальної дії. Такий правовий акт породжує права й обов`язки тільки для тих суб`єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб`єктів), яким їх адресовано.

Отже, спір у частині позовних вимог щодо скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації стосується захисту майнових інтересів, тобто існує спір про право, а тому, обраний позивачем спосіб захисту не призведе до відновлення його порушених прав.

Завданням адміністративного судочинства згідно із частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно- правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, в контексті завдань адміністративного судочинства звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.

Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Позивач у позові не обгрунтовує в чому саме полягає порушення його права та якого саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень.

Висновок про наявність законних підстав для виходу за межі позовних вимог та захисту прав позивача, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву з урахуванням правових висновків, наданих судом у рішенні, суд першої інстанції зробив з урахуванням встановлення обставин протиправної бездіяльності відповідача по відношенню до заяви позивача.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог.

Приписами частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування у справі є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З урахуванням доводів позивача та наданих ним доказів, встановлених обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не довів факт реального порушення змістом відповіді відповідача його прав, свобод або законних інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду. Бездіяльності з боку відповідача як суб`єкта владних повноважень по відношенню до поданої позивачем заяви допущено не було, заяву розглянуто, відповідь надано. Колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції у спірному випадку були відсутні законні підстави для виходу за межі позовних вимог. Підстави для задоволення позову позивача також відсутні.

Висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом допущено порушення процесуальних норм, що є підставою для скасування оскарженого рішення й ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Розподіл судових витрат з урахуванням вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст. 315, п.3,4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної інспекції архітектури та містобудування України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро ІК-2006/2» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі № 160/16121/22 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Дніпро» - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак